ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/431/26 Справа № 204/12028/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чечелівського районного суду міста Дніпра від 05 грудня 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 

за участю:
захисника       Кобця К.В.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 05 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу та судовий збір на користь держави у сумі 605,60 гривень.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 28 жовтня 2025 року о 16 годині 40 хвилин в м. Дніпро, по вул. Дзеркальна, біля буд. 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», номерний знак НОМЕР_1 , який не мав права керування таким транспортним засобом та вчинив правопорушення повторно протягом року, чим вчинив порушення вимог п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що перебував а автомобілі, який не був приведений у рух, двигун не працював. ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом. На його думку підстав для законного зупинення транспортного засобу працівниками поліції не надано, докази на підтвердження факту керування відсутні.
Стверджує, що працівники поліції самостійно без його пояснень склали протокол про адміністративне правопорушення, не надали можливості написати пояснення у відповідній графі протоколу, чим порушили його права. Зауважує на відсутності свідків під час складення протоколу.
Позиції учасників апеляційного процесу.
В судовому засіданні захисник Кобець К.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, постанову суду скасувати і закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Наголошував, що наявним у матеріалах справи відеозаписом не підтверджено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у вказані у протоколі дату, час та місце та його зупинку. Зауважив, що особа не має відповідного права керування транспортним засобом, проте суд першої інстанції позбавив особу такого права, що на його думку, є неправильним.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та дату апеляційного розгляду повідомлений належним чином. 30.12.2025 до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.
Захисник вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без особистої участі  ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, тому апеляційний розгляд здійснено за відсутності учасника справи відповідно до вказаної норми.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.
Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 496656 від 28 жовтня 2025 року, в якому вказані обставини інкримінованого адміністративного правопорушення; рапорті поліцейського 1 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Музики Ю. від 28 жовтня 2025 року; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 611654 від 14 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП; довідці Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 04 листопада 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...
Позиція сторони захисту в апеляційній скарзі та в судовому засіданні зводилась до твердження, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки відсутні свідки, відеозапис та будь-які інші докази, які підтверджують вчинення ним даного правопорушення.
З такими твердженнями захисту суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки КУпАП не встановлює вимог, що ця обставина (керування транспортним засобом) встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними видами доказів. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.
Факт керування транспортним засобом за обставин, викладених у рішенні суду, підтверджується поясненнями самого ОСОБА_1 на місці події, який підтвердив факт керування транспортним засобом.
На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуваючи у транспортному засобі «ВАЗ 21061», номерний знак НОМЕР_1 , сидячи на місці водія, повідомив працівникам поліції, що він дійсно виїхав до магазину придбати собі ліки (чай від застуди), оскільки захворів, у нього температура, він погано себе почуває, а близькі особи, які б допомогли у придбанні ліків, вдома відсутні. На питання працівників поліції ОСОБА_1 вказав, що обізнаний про винесення відносно нього працівниками поліції постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП, зауважив, що штраф сплатив. Зазначив, що не отримував посвідчення водія, а лише планує це зробити, наразі для цього чекає медичну довідку.
Крім того, ОСОБА_1 просив працівників поліції відпустити його додому, оскільки мешкає поруч, запропонував поліцейським, що самостійно поїде та припаркує автомобіль вдома і не буде ним кермувати. Інспектором поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що він не має права керувати транспортним засобом.
Крім того, працівниками поліції, зазначено, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки, на що останній відповів, що придбав автомобіль без такого.
Доводи апеляційної скарги про відсутність свідків є неспроможними, оскільки КУпАП не встановлює обов`язкових вимог залучення свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідальність за ч. 5 статті 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Відповідно до наявної в матеріалах копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА №611654 від 14.10.2025 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 гривень, склад адміністративного правопорушення становить порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.1.а ПДР, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Отже вищевикладеним підтверджена така кваліфікуюча ознака правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторність правопорушення.
Твердження захисника про порушення прядку роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки наданим відеозаписом спростовується те, що ОСОБА_1 обізнаний зі своїми правами та обов`язками, про що свідчить його підпис у протоколі, вказані обставини жодним чином не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. Крім того, у відповідній графі протколу вказано, що ОСОБА_1 надасть пояснення у суді.
Щодо доводів захисника про позбавлення судом першої інстанції ОСОБА_1 права керування траанспотними засобами строком на пять років апеляційний суд вважає їх безпідставними виходячи з такого.
З аналізу санкції ч.5 ст.126 КУпАП слідує, що нею передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Слід взяти до уваги, що норми чинного КУпАП не встановлюють будь-яких обмежень щодо накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у разі якщо воно передбачене у санкції статті КУпАП, особам, які на момент вчинення адміністративного правопорушення не мали права керування транспортними засобами.
При цьому санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП є безальтернативною стосовно видів стягнень, які мають бути накладені на особу, що порушила відповідні вимоги Правил дорожнього руху. Дискреційні повноваження суду згідно з цією нормою поширюються безпосередньо на визначення строку позбавлення права керування та вилучення транспортного засобу.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, правова природа адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статті КУпАП, і полягає у забороні керування транспортними засобами. Позбавлення права керування транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого стягнення, передбаченій ст. 23 КУпАП.
Отже, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а оскаржену постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Чечелівського районного суду міста Дніпра від 05 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя         О. П. Піскун