ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6852/25 Справа № 214/8521/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.,
суддів – Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2025 року, яке ухвалено суддею Сіденком С.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (дата складення повного судового рішення -23 квітня 2025, до апеляційного суду справа надійшла 12.12.2025), 

В С Т А Н О В И В

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.
В обґрунтування позову зазначила, що 28.12.1994 між сторонами по справі укладено шлюб. Відповідач добровільно не надає їй матеріальну допомогу, а вона не може працювати через стан свого здоров`я. Джерел доходу, крім пенсійних виплат, розмір яких становить 3132,00 грн., позивач не має. Позивачу відомо, що відповідач працює, стягнень по виконавчих документах не має. 
Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2025 року у задоволенніпозову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції зважив на те, що обидві сторони є непрацездатними за віком, отримують пенсію за віком, позивачкою не надано доказів, які підтверджували б, що вона несе витрати на лікування та відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, при тому що він несе витрати на власне лікування. 
Не погодившись із даним рішенням позивачка оскаржила його в апеляційному порядку. Відповідно до поданої апеляційної скарги просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити її позовні вимог в повному обсязі. Вважає, що судом були порушені норми процесуального та матеріального права.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує, що її стан здоров`я потребує постійного медичного лікування, а витрати відповідача на операцію носили разовий характер.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду - без змін як законне і обґрунтоване. Зазначила, що відповідач також непрацездатний за віком, хворіє, потребує дорого вартісного офтальмологічного лікування, окрім пенсійного забезпечення інших видів доходу не має. Натомість несе додаткові витрати, пов`язані з погашенням заборгованості за комунальні послуги. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що сторони про справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.12.1994, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 5).
Відповідно до довідки про стан здоров`я від 15.08.2024 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» ОСОБА_1 перебуває на обліку у сімейного лікаря з діагнозом дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст., супутні: остеоартроз, безкам`яний холецистит (а. с. 6). 
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 24.12.2023 по 01.01.2024 (а. с. 11 - 12). 
Сума пенсії позивача ОСОБА_1 за період з 01.04.2024 по 30.09.2024 становить 18792,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 5771073075773729 від 27.09.2024, виданою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (а. с. 19).
Сума пенсії відповідача ОСОБА_1 за період з 01.10.2023 по 31.10.2024 становить 102961,46 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 5771073075773729 від 18.11.2024 (а. с. 40).
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу відповідач ОСОБА_2 з березня 2023 року іншого доходу не отримує (а. с. 42).
Відповідно до наданих відповідачем медичних документів останньому діагностовано катаракту незрілу, ВМД суха форма лівого ока, зріла катаракта правого ока. У зв`язку з лікуванням відповідач 09.10.2024 поніс витрати у розмірі 14650,00 грн. (а. с. 43 - 50).
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним нормам процесуального закону відповідає у повній мірі.
Надаючи правову оцінку в контексті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до ч. ч. 1-3 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю І, II чи III групи.
Чинне законодавство у ч. 2 ст. 75 СК України надає перелік загальних умов для надання утримання одному з подружжя: 1) його непрацездатність; 2) потреба у матеріальній допомозі; а також здатність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. В даному випадку мова йде про юридичний склад, який містить юридичні факти, що є підставою для набуття одним з подружжя права на утримання і створення обов`язку для іншого з подружжя таке утримання надавати.
Судом враховано, що Конституційний Суд України у Рішенні від 29 жовтня 2024 року № 1-р/2024 у справі № 1-1/2023(72/23) визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ч. 4 ст. 75 СК України, вказавши, зокрема, що нормативне регулювання, яке допускає становище особи, за якого її сукупний дохід (разом із соціальними виплатами і допомогами) є нижчим від прожиткового мінімуму, установленого законом, суперечить ч. 3 ст. 46 Конституції України.
Суд першої інстанції правильно визначився із предметом доказування по даній справі. Зокрема, що доведенню підлягає не лише факт потреб позивачки у матеріальній допомозі з боку іншого з подружжя, а і його можливість надавати таку допомогу. В даному випадку обидва з подружжя непрацездатні, та отримуючи пенсію, інших джерел доходу не мають. 
Отже в суді не доведено, що відповідач, отримує значно більшу пенсію, має інші джерела доходу та має здатність надавати дружині таку матеріальну допомогу. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а містять лише незгоду з його оцінкою. 
Тому колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України,апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: