Справа № 718/2545/25
Провадження 2/718/883/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" грудня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область 
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого-судді    Мінів О.І.
секретаря судових засідань  Анучкіної О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/2545/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Загарія Олександр Дмитрович до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей та стягнення аліментів,-

за участі представника позивача - адвоката Загарії О.Д.,
позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 
В С Т А Н О В И В :
Стислий виклад позиції позивача 
В вересні 2025 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Загарія О.Д., звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом, в новій редакції, до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про встановлення факту самостійного виховання дітей, утримання дітей та стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 12.10.2012р. перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.12.2014р. – розірвано. В шлюбі народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Вказує, що з початку лютого 2025 року ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання в Королівство Нідерланди, місто Гарлем, де перебуває по даний час. Однак діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишилися проживати з їх батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходяться повністю на його вихованні та утриманні, відвідують Киселівський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Веренчанської сільської ради, а також відвідують КНП «КЦПМД» «Киселівська амбулаторія загальної практики – сімейної медицини» де позивач здійснює медичні огляди своїх дітей у сімейного лікаря. 
Зазначає, що діти знаходяться повністю як на вихованні, так і на утриманні батька, оскільки їх мати участі в цьому не бере, в тому числі матеріально їх забезпечує. 
Посилається на те, що для отримання статусу батька, який самостійно виховує та утримує дитину, а також для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 4 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», необхідно надати рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини в зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду з позовом. Разом з тим, просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу), але не менше на одну дитину 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.
Відповідачка відзив на позовну заяву до суду не подала.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.10.2025, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. (а.с.33)
Представник третьої особи – голова Веренчанської сільської ради Чернівецького району, 23.10.2025 скерував до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. (а.с.37) 
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2025 (а.с.41)
23.12.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Загарія О.Д. скерував до суду клопотання про долучення доказів, зокрема Договір оренди житла у зв`язку із виконанням трудової діяльності, строковий договір про тимчасову роботу, витяг з паспорта громадянина України ОСОБА_2 для виїзду за кордон із відміткою про перетин кордону. 
Позиція учасників провадження в судовому засіданні
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 30.12.2025 суду надав пояснення на підтримку позовних вимог. Пояснив, що тимчасово проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 в житлі колишньої тещі, разом з дітьми, на військовому обліку в ТЦК та СП не перебуває, працює по найму людей. Вказує, що займається вихованням дітей після того як в січні 2025 їхня мати виїхали за кордон на постійне місце проживання. В даний час діти повністю перебувають на його утриманні, займається з ними школою, походами до лікарні, оформленням документів та іншими всіма господарськими справи. Мати дітей жодної допомоги дітям не надає, пояснює це тим, що має борги і хоче з ними покінчити, тому просить суд також стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. Встановлення даного факту самостійного виховання дітей йому потрібно для отримання відстрочки від призову за мобілізацією. 
Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2012р. по грудень 2014р., в якому мають дітей: сина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 ,2013р.. З січня 2025 року мати дітей перебуває за кордоном в Нідерландах, діти залишилися на утриманні батька, батьки дітей між собою досягли згоди у вихованні дітей. Позивач залишився проживати разом з дітьми біля тещі, особисто займається їх виховання.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні 10.12.2025 пояснила, що вона виїхала за кордон 30.01.2025 року, з того часу позивач опікується дітьми, та як вона не може допомагати дітям, оскільки заробіток не значний, знімає житло в Нідерландах, офіційно працевлаштована. Діти залишилися проживати у будинку її батьків разом із колишнім чоловіком, який з ОСОБА_8 переїхав до них в с.Киселів. Її мати проживає в тому ж домогосподарстві, іноді допомагає в приготуванні їжі. Від січня 2025р. вона вперше приїхала додому. Де позивач працює їй невідомо, а знає, що діти нічого не потребують, всім забезпечені. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог.
Свідок ОСОБА_9 – бабуся дітей, в судовому засіданні пояснила, що внуки наразі в неї, їх батько тепер проживає із ними в АДРЕСА_1 . Відколи дочка поїхала за кордон, колишній зять утримує та самостійно виховує дітей , мама дзвонить до дітей, але рідко. 
Свідок ОСОБА_10 – сусідка, в судовому засіданні пояснила, що у сторін спільне життя не склалося, але вони залишилися в хороших стосунках, тож коли відповідачка поїхала за кордон, то тато залишився проживати з дітьми та доглядає за ними. Батько займається дітьми, виконує свої обов`язки.
Заслухавши вступні промови сторін, показання свідків та дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази
Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.12.2014 року у справі № 718/2732/14 шлюб між ОСОБА_11 , 1992 р.н. та ОСОБА_12 ,1988 р.н., зареєстрований 12.10.2012 року у виконкомі Киселіської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 09, – розірвано (а.с. 9);
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (а.с. 10); А згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (а.с. 11);
Діти ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з народження зареєстровані в АДРЕСА_1 . (а.с.12,13) 
Відповідач – мати дітей ОСОБА_2 зареєстрована за тією ж адресою : АДРЕСА_1 .
Позивач – батько дітей ОСОБА_1 ніде не зареєстрований.
Згідно копії Акту №98 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 30.06.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , сім`я проживає в газифікованому будинку. Заявник розлучений та на даний час виховує неповнолітніх дітей, оскільки колишня дружина ОСОБА_2 перебуває за кордоном. (а.с. 14);
Згідно довідки Веренчанської сільської ради Киселівський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів, ОСОБА_13 , 2013 р.н. навчається в 7 класі Киселівського опорного закладу середньої освіти І-ІІІ ступенів. (а.с. 15);
Згідно довідки Веренчанської сільської ради Киселівський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів, ОСОБА_14 , 2011 р.н. навчається в 9 класі Киселівського опорного закладу середньої освіти І-ІІІ ступенів. (а.с. 16);
ОСОБА_14 навчається у школі з першого класу, має добрі здібності до навчання, користується повагою серед вчителів, стосунки з учнями школі приязні. Батько приділяє належну увагу вихованню сина. Батько відкликається на прохання класного керівника, систематично відвідує батьківській збори.(а.с.17);
ОСОБА_13 навчається в Киселівський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів з першого класу. Батько приділяє належну увагу вихованню доньки. Батько відкликається на прохання класного керівника, систематично відвідує батьківській збори.(а.с.18);
Згідно довідки КНП «Киселівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» від 01.07.2025, ОСОБА_1 здійснює медичні огляди своїх дітей: ОСОБА_14 ,2011 р.н. та ОСОБА_13 ,2013 р.н. (а.с. 19);
Відповідач ОСОБА_2 проживає та працює за кордоном в Королівстві Нідерландах, офіційно працевлаштована, винаймає житло в м. Влардінген. 
Між сторонами виник спір з приводу встановлення факту самостійного виховання дітей і встановлення даного факту позивачеві необхідно для отримання відстрочки від призову за мобілізацією. 
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.
За частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За приписами частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до частин 1-4 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Положеннями статті 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до статті 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.
Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).
Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.
Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.
Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.
СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.
Схожі висновки містяться в постановах Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі № 468/1025/23, від 27 березня 2025 року у справі №353/886/24 та інших.
Доведення факту одноосібного виховання й утримання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, та стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самих дітей, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.
Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема, від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання й утримання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.
Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №201/5972/22.
Отже, для підтвердження факту самостійного виховання дітей обов`язковим елементом є наявність виключних (непереборних / виняткових / неординарними / особливих) обставин у конкретних життєвих ситуаціях (наприклад: особа, яка розлучена та самостійно здійснює обов`язки по вихованню та утриманню дитини, в той час коли інший з батьків позбавлений фактичної змоги виконувати свої обов`язки; через вади здоров`я; батько або матір зникли, визнані судом безвісно відсутніми; позбавлені батьківських прав; якщо один з батьків перебуває на окупованій території, в полоні і не може фактично виховувати та утримувати дитину тощо).
Наведені вище виключні обставини у даній справі відсутні, а саме по собі проживання матері за кордоном, окремо від дітей, тимчасове проживання дітей з батьком, не свідчить про самостійне виховання та утримання, а також не звільняє матір від її обов`язку виховувати та утримувати дітей.
Також Суд звертає увагу, що свідоме ухилення одного з батьків від участі у вихованні та утриманні дитини може бути підтверджене лише рішенням суду у разі вирішення питання про позбавлення батьківських прав. Тобто, захист порушених прав у зв`язку самоусуненням від виконання батьківських обов`язків має розглядатись в іншому порядку шляхом пред`явлення позову про позбавлення батьківських прав, а не позову про встановлення факту самостійного виховання дитини.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Дійсно, Порядком організації та ведення військового обліку, затвердженим постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2023 року, передбачено, що рішення суду про встановлення факту самостійного виховання є підставою для відстрочки, проте це не скасовує обов`язку суду перевірити наявність юридичних підстав для встановлення такого факту.
Суд наголошує, що встановлення факту самостійного виховання можливе лише у випадках, коли: інший з батьків юридично усунений від виконання обов`язків (смерть, позбавлення прав, недієздатність, тощо).
Враховуючи те, що зазначені в позові ОСОБА_1 обставини не підтверджують факт самостійного одноосібного виховання спільних з відповідачкою дітей, а проживання матері окремо від дітей, не впливає на обсяг її прав і не звільняє її від виконання батьківських обов`язків щодо дітей.
Щодо стягнення аліментів.
З матеріалів справи вбачається, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що неповнолітній діти проживають разом із ним, знаходиться на його утриманні і вихованні.
Окреме проживання батьків, проживання дітей із позивачем , не доводять факт відсутності участі матері у вихованні та утриманні дітей.
Разом з тим, в силу ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей, а позивач не надав суду доказів, що в питанні виховання чи утримання сина та дочки, матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації прав з даного приводу.
Надані суду письмові докази лише свідчать про проживання дітей разом з батьком, що ніким не заперечується, однак жодним чином не підтверджують ухилення матері від участі у вихованні дітей та її не участь в утриманні дітей.
Судом встановлено, що мати дітей ОСОБА_2 не позбавлена батьківських прав. Крім того, батьки, за згодою, мають право визначити місце проживання дитини з одним з них, проте жоден із них не вправі відмовитися від обов`язку виховувати дитину. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема згідно п.2 ч.1ст.164 СК України, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, є підставою позбавлення батьківських прав.
Посилання заявника на те, що відповідачка відмовляється виконувати свої батьківські обов`язки з утримання дітей, судом оцінюються критично, оскільки позивачем не надано суду доказів, що заявником порушувалося питання позбавлення матері дітей батьківських прав, а також існування заборгованості зі стягнення аліментів з матері дітей.
Відповідно до вимог ст.81ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Отже, судом встановлено, що заявником не виконано обов`язок з доведення належними, достатніми та допустимими доказами наявності обставин, які мають значення для справи і на які він посилається, як на підставу своїх вимог про встановлення факту виховання та утримання неповнолітніх дітей.
Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту виховання та утримання неповнолітніх дітей, задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання судових витрат відповідно статті 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, понесені судові витрати слід залишити за ним.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей та стягнення аліментів – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 07 січня 2026 року.

Суддя: О.І. Мінів