Справа 688/5372/25 
№ 2-а/688/2/26 

Рішення 
Іменем України

08 січня 2026 року          м. Шепетівка 

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі
головуючий суддя - Огородніка І.,
секретар судового засідання - Варшавської Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ :
Позивач адвокат Васильченко В.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити термін оскарження постанови, постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №1607 від 10.07.2025 р. визнати незаконною та скасувати, справу закрити. 
В обґрунтування позову посилається на те, що Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 235 КУпАП за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина: ОСОБА_2 , винесено Постанову №1607 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 10.07.2025 (вих. №5/8984). Суть правопорушення, зафіксована у Постанові: «08.05.2025 року о 10 годині 00 хвилин військовозобов`язаний ОСОБА_2 без поважних на те причин (документального підтвердження про неспроможність прибути за повісткою) не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК та СП) за повісткою № 3330800, яку було надіслано засобами поштового зв`язку AT «Укрпошта» з метою проходження медичного огляду за адресою його постійного місця проживання АДРЕСА_1 , яка відображена в його облікових даних, згідно інформації з Єдиного державного peєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг». 07.07.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_4 був доставлений співробітниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 як особа, яка підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за порушення законодавства України про оборону та мобілізаційну підготовку і мобілізацію. Військово облікового документу при собі в паперовому або електронному він не мав і не міг пред`явити його працівникам поліції та співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, своїми неправомірними діями, які виразилось в неприбутті за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаний ОСОБА_2 порушив вимоги частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункту 2 пункту 1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, Документ сформований в системі «Електронний суд» 31.10.2025 2 військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», пункту 24 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч 3 ст. 210-1 КУпАП, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення вказаних дій в особливий період.» На підставі зазначеного постановлено притягнути позивача до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 гривень.
Як підтверджується витягом з реєстру територіальної громади 2025/014151635 від 26.09.2025 року позивач зареєстрував місце проживання за адресою АДРЕСА_2 . Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається підтвердження факту належного оповіщення ОСОБА_2 про необхідність з`явитись 08.05.2025 на 10 00 до ТЦК та СП з метою проходження медичного огляду. Зокрема, немає відомостей про дату надсилання повістки відповідачем, факт отримання/відмови від отримання та повернення повістки чи дату і підстави повернення поштового відправлення. Позивач особисто отримати будь-яких поштових відправлень за адресою АДРЕСА_3 не міг, оскільки там не проживає з 2020 року. Жодних інших повідомлень про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 саме на 08.05.2025 на 10-00 він також не отримував.
Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 10.07.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , прийнято постанову № 1607, якою визнано ОСОБА_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17000,00 грн.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
У відповідності до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Частина 1 статті 22 зазначеного Закону, передбачає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).
Дослідивши оскаржувану постанову судом встановлено, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувалося, у зв`язку з його неявкою по повістці про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суб`єктивна сторона правопорушення, за ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачає, що особа отримавши повістку, свідомо ігнорує вимоги законну про явку до ТЦК, що підтверджує наявність умислу.
Проте, як досліджено з матеріалів справи, представник відповідача не надав суду докази про надіслання позивачу повістки, текст повістки суду не надано, як і не надано доказів надіслання повістки та отримання її позивачем. Також відсутня інформація про вручення повістки адресату позивачу в будь-який інший спосіб, що на переконання суду виключає наявність суб`єктивної сторони порушення. Позивач не міг з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, коли до його відома не доведений обов`язок про явку.
Суд погоджується з доводами адвоката про відсутність в діях (бездіяльності) ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.
З огляду на викладене, зважаючи, що оскаржувану постанову прийнято за відсутності в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, прийнята із порушенням процесуальних норм підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судові витрати позивача у даній справі складають 484 грн 48 коп. судового збору, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь  ОСОБА_2 .
На підставі ч. 2 ст.19, ст. 65 Конституції України, ст.ст.7, 9, 38, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючисьст.ст. 5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову № 1607 прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 від 10.07.2025 року, про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до адміністративної відповідальності, за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного порушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 484,48грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:
Позивач -  ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Адвокат - ВАСИЛЬЧЕНКО ВОЛОДИМИР ОЛЕКСАНДРОВИЧ, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_5 , тел. НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_6 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Суддя          Ігор ОГОРОДНІК