Справа № 212/13899/25 
2/212/1482/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року місто Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., при секретарі судового засідання Мєхтієвій А.Е., за участю представника позивача Яковлевої Т.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Бойченко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, - 
В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2025 року позивач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Яковлева Т.В., звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2006 року по 01 липня 2015 року, який було розірвано 18 червня 2015 року. Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син – ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 звернулась із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 липня 2019 року у справі №210/1154/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 усіх видів заробітку та доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Також рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 у справі №210/193/21 місце проживання ОСОБА_3 було визначено з матір`ю за місцем її реєстрації або проживання. Наразі ОСОБА_3 досяг повноліття, однак продовжує навчання у Професійній школі металообробки та електротехніки району Ганновер – школі імені Отто Бреннера у Федеративній Республіці Німеччині. Форма навчання денна, строк навчання з 14.08.2025 імовірно по 01.07.2029 р. При цьому, ОСОБА_3 не працює, не отримує доходу, проживає разом із матір`ю у Федеративній Республіці Німеччині та перебуває на її утриманні. Батько у свою чергу, добровільно не приймає участі в утриманні сина, тому позивач змушена звернутись до суду з метою стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина, який досяг повноліття, але продовжує навчання.
Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, за клопотанням позивача витребувано докази у справі.
07 січням 2026 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив на позов, у якому виклав свої заперечення проти позову зазначивши, що він з позивачкою дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2026 року по 01.07.2025 рік та мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу, позивачка всіляко чинила перешкоди у спілкуванні з сином та його вихованні, постійно зверталась до суду у вирішенні питань, які можна було вирішити мирним шляхом. З квітня 2022 року позивачка не проживала в Україні, але не додала документів чи надавалась їй допомога у країнах, де вона перебувала з дитиною, працювала чи ні, та на які кошти проживала. Позивачка вказує, що син знаходиться на її утриманні не вказуючи свій дохід. Хоча за цей період він сплатив аліменти у розмірі більше ніж 350000 грн., а позивачка весь цей час не працювала так як не володіє іноземними мовами. У цей час позивачка отримувала і отримує допомогу у країнах перебування на себе та на дитину, про що не вказала у позовній заяві. Вважає, що син повинен навчатись в учбовому закладі, де отримав би належну освіту, а не курси. У позовній заяві позивачка вказала, що син продовжує навчання у професійній школі металообробки та електротехніки району Ганновер, школі Імені Отто Бреннера у Федеративній республіці Німечини, форма навчання денна, строк навчання з 14.08.2025 по 01.07.2029. Цей заклад не є акредитований. Позивачка не надала документи про акредитацію навчального закладу, та даних щодо статусу студента. Просить у позові відмовити так як позивач не надала докази, які свідчать про навчання сина в акредитованому навчальному закладі. Вирішуючи питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, суд бере до уваги: чи навчається дитина на денному відділенні, чи потребує матеріальної допомоги, чи має можливість оплачувати навчання, чи навчається на момент звернення до суду. Таких доказів позивачка не надала. Доказів, що син навчається у учбовому закладі також немає, немає підтвердження статусу студента, форми навчання, офіційного документа про зачислення в учбовий заклад, та форму і термін навчання, не вказано вартість навчання. Не надала позивачка даних про те чи легалізований та акредитований учбовий заклад. Документи про навчання повинні бути переведені офіційно та підтвердженні консульством країни, де перебуває позивачка і апостильовані. Позивачка також не надала до суду документів про своє працевлаштування, які має доходи, отримує чи ні соціальну допомогу, допомогу іноземних фондів та в якому статусі вона знаходиться у країні перебування. На підставі вищевикладеного просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала, просить суд його задовольнити в повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначив, що син навіть не здавав НМТ, а на теперішній час навчається в інтеграційному класі, ці курси не дають спеціальності, вони лише для виплат.
Представник відповідача Бойченко Л.П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначила, що матеріали справи не містять документів про фактичне навчання сина відповідача, а тому підстави для стягнення аліментів відсутні. 
Вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_1 є батьком повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . .
Згідно довідки професійної школи металообробки та електротехніки, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує мовний та інтеграційний клас підготовчої професійної школи клас ВТSС 1 на денній формі навчання з 14.08.2025 по 01.07.2029.
За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тому обов`язок надати докази здійснення витрат у зв`язку з навчанням покладено на позивача, який обґрунтовує свій позов наявністю цих витрат.
Так, в порушення вимог вказаної статті ЦПК України позивачем не вказано розмір витрат, які позивач витрачає у з в`язку з навчанням сина, не зазначено доказів про понесені витрати на навчання та не зазначено з чого вони складаються (квитанції, чеки про оплату витрат необхідних для навчання), тобто позивачем зовсім не обґрунтовано розмір аліментів. Крім того надана позивачем довідка підтверджує проходження мовних курсів, і таке навчання не відповідає будь-якому рівню освіти відповідно до законодавства України
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання через його необґрунтованість, а тому у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, а позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду, суд відносить витрати зі сплати судового збору на рахунок держави.
На підставі ст.ст. 182, 191, 199-201 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Позивач – ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 
Відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення виготовлено 10 лютого 2026 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт