УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №293/1235/25 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л. Й. 
Категорія 70  Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,
суддів Шевчук А.М., Галацевич О.М.

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін вм. Житомирі цивільну справу №293/1235/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Проценко Л.Й. в селищі Черняхів Житомирської області, 

в с т а н о в и в :

У жовтня 2025 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила зменшити розмір аліментів, який визначений рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.12.2024 у справі №293/1609/24 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.12.2024 у справі №293/1609/24 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2024 до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 09.12.2024 по справі №293/1610/24, шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Вказує, що донька сторін проживає з матір`ю. Звертає увагу на те, що судовим наказом Черняхівського районного суду Житомирської області від 27.03.2025 у справі №293/297/25 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на момент звернення з позовом, ОСОБА_1 має два виконавчі провадження про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей від різних шлюбів у розмірі по 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів на кожну дитину. 
Вказує, що позивач наразі звертається до суду із позовом про зменшення розміру аліментів до обох стягувачів за аліментами, однак за різними позовами. Зазначає, що позивач мобілізований до лав ЗСУ і з 20.02.2025 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 . Він як батько дітей приймає участь у їх вихованні та утриманні допомагаючи матеріально та систематично сплачуючи аліменти. Вказує, що матеріальне становище ОСОБА_1 змінилося, він не має можливості сплачувати аліменти у розмірах, визначених судом. Зазначає, що ОСОБА_1 згідно довідки №8129 від 09.09.2025 виданої командиром в/ч НОМЕР_1 , з 21.05.2025 по 30.06.2025, з 14.08.2025 по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, перебуваючи в Донецькій області. Внаслідок безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини він 21.06.2025 отримав поранення та мав додаткові витрати на своє лікування. Зазначає, що внаслідок інтенсивності служби в умовах воєнного стану, ОСОБА_1 змушений витрачати власні кошти на придбання форми та військового спорядження, оскільки все це приходить в непридатний стан набагато раніше встановленого строку. Крім того вказує, що мати позивача, є пенсіонером за віком та певною мірою перебуває на утриманні ОСОБА_1 , який допомагає їй з лікуванням та сплатою комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене просила задовольнити позов в повному обсязі.
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.12.2024 у справі №293/1609/24, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до повноліття дитини. Виконавчий лист виданий на підставі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.12.2024 (справа №293/1609/24) відкликано.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 – ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що інтереси дитини поставлено в пріоритет над інтересами батьків, інших осіб, які їх заміняють. Звертає увагу на те, що в позові позивач фактично визнає, що має постійний дохід, якого вистачає на власне утримання та утримання малолітньої доньки, не заперечує, що розмір аліментів має бути достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини і те, що він, як батько, несе основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зазначає, що позивач являється військовослужбовцем ЗСУ, тому рівень його доходу є високим у порівнянні з іншими категоріями громадян України. Вказує, що отримана травна позивачем відноситься до легких. Зазначає, що з моменту набрання законної сили рішенням суду про стягнення з позивача аліментів, його сімейний стан не змінився. Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 перебуває у декретній відпустці та займається постійним доглядом за дитиною, тому самостійно працювати вона не може. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
05 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що на момент винесення оскаржуваного рішення відносно позивача наявні два виконавчі провадження про стягнення з нього аліментів на утримання двох малолітніх дітей, у зв`язку з чим погіршилося його матеріальне становище. Крім того, судом першої інстанції в обґрунтування рішення зазначено про погіршення стану здоров`я позивача, що підтверджено належними доказами. Звертає увагу на те, що норми чинного законодавства не містять переліку тяжкості хвороб, які б слугували безпосередньою підставою для звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Вважає, що зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідача (апелянта) на утримання доньки ОСОБА_8 до розміру 1/6 частини від його доходу щомісячно, буде відповідати нормам чинного законодавства України. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 20.06.2023.
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року у справі №293/1609/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2024 до досягнення дитиною повноліття.
Також, згідно судового наказу Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 березня 2025 року у справі №293/297/25 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
13 січня 2026 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено заочне рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 06 січня 2026 року про задоволення позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. Зменшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на підставі судового наказу, виданого Черняхівським районним судом Житомирської області від 27.03.2025 у справі №293/297/25, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 №8130 від 09.09.2025 ОСОБА_1 з 20.02.2025 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 по теперішній час.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №8129 від 09.09.2025 ОСОБА_1 дійсно у період з 21.05.2025 по 30.06.2025 та з 14.08.2025 по теперішній час (09.09.2025) брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області.
Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 №1905 від 03.07.2025 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_1 21.06.2025 отримав ВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку, вогнепальне кульове поранення правого стегна. 
Згідно довідки ВЛК №2025-0707-0811-3398-7 від 07.07.2025 отримані ОСОБА_1 травми відносяться за ступенем тяжкості до легких.
Аудіометрією від 27.10.2025, випискою з медичної карти стаціонарного хворого №12217 та довідкою про перебування військовослужбовця на лікуванні в медичній роті в/ч НОМЕР_1 підтверджено факт отримання ОСОБА_1 травми та перебування на лікуванні з 26.10.2025 по 31.20.2025 та з 03.11.2025 по 10.11.2025.
Довідкою в/ч НОМЕР_1 про доходи із зазначенням інформації про відрахування аліментів за період з 20.05.2025 по серпень 2025 включно підтверджується те, що з липня по серпень 2025 року з відповідача половина його доходу стягнуто на утримання аліментів.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що після постановлення рішення від 16.12.2024 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), з позивача стягнуто аліменти на утримання ще однієї доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно судового наказу Черняхівського районного суду Житомирської області від 27.03.2025 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Також суд першої інстанції виходив з того, що погіршилось здоров`я платника аліментів, що підтверджується довідками про поранення та перебуванням на лікуванні.
Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне. 
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставин, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки з нього стягуються аліменти за двома виконавчими провадженнями, що вказує на погіршення матеріального становища платника аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №727/1599/22, від 10.10.2023 у справі №682/2454/22, від 27.11.2024 у справі №613/1404/23.
У даній справі встановлено, щорішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року у справі №293/1609/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2024 до досягнення дитиною повноліття.
Також, згідно судового наказу Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 березня 2025 року у справі №293/297/25 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Відтак, оскільки після постановлення рішення від 16.12.2024 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), з позивача стягнуто аліменти на утримання ще однієї доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно судового наказу Черняхівського районного суду Житомирської області від 27.03.2025 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу).
До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що законодавчо визначена необхідність утримувати обох дітей, на яких з позивача стягуються аліменти обумовлює перегляд їх розміру щодо обох утриманців позивача, адже протилежні висновки поставили б дітей у нерівне становище - одна дитина отримуватиме більший розмір аліментів на утримання, ніж інша.
Збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання доньки ОСОБА_8 за умови, що розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 буде незмінним (1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів), може призвести до дисбалансу інтересів дітей, оскільки діти позивача опиняться у нерівному матеріальному становищі. При цьому, суд не може допустити збільшення розміру стягуваних аліментів на користь однієї дитини в порівнянні з іншою.
Більш того діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 21.07.2021 у справі №691/926/20.
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, оскільки належними та допустимими доказами позивачем підтверджено погіршення його майнового стану.
Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи.
Крім того, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують законності і обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи зазначений спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Судові витрати залишити за сторонами, оскільки судом апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції, тому питання перерозподілу судових витрат не вирішується апеляційним судом.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий 

Судді