Справа № 605/449/25
Провадження №2-о/605/2/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
22 січня 2026 року	м.Підгайці	

Підгаєцький районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої – судді Кравчук В.М., 
присяжних – Бусько Н.М., 
Коритко М.М.,
за участі: 
секретаря судового засідання - Лежигубської О.В.,
заявника ОСОБА_1 , 
представниці особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, адвокатки – Мартищук Л.П.,
представника органу опіки і піклування Підгаєцької міської ради Драпака Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Підгайці в режимі ВКЗ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки і піклування Підгаєцької міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

16.10.2025 заявник ОСОБА_1 звернувся до Підгаєцького районного суду Тернопільської області із заявою, в якій просить визнати недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити його опікуном ОСОБА_1 .
Заявлені вимоги, ОСОБА_1  мотивує тим, що його тесть ОСОБА_4 , хворіє протягом тривалого часу, є особою з інвалідністю першої групи підгрупи А довічно, на даний час не може керувати своїми діями, потребує періодичного лікування. Через наявність хвороб та когнітивних порушень, а також у зв`язку із стійкими та незворотними змінами в організмі у нього стійко втрачена здатність до самообслуговування, він не може самостійно пересуватися та одягнутися, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, які призводять до того що, вiн має обмеження життєдіяльності до самообслуговування та орієнтації, тому потребує як медичного нагляду так i постійного стороннього догляду, допомоги i контролю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ від 16.10.2025 справа надійшла в провадження судді Кравчук В.М.
Ухвалою суду від 20.10.2025, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Судовий розгляд справи призначено на 30.10.2025. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження в відкритому судовому засіданні за участю двох присяжних з викликом учасників справи. Доручено Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для представництва інтересів ОСОБА_3 . 
22.10.2025 від заявника через канцелярію суду надійшло клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою суду від 30.10.2025 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено на підставі п.5 ч.1 ст.252 та п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України.

05.01.2026 експертною установою до суду повернута справа разом із висновком судово-психіатричної експертизи №858 від 04.12.2025.
Ухвалою суду від 08.01.2026 провадження у справі поновлено, судове засідання для розгляду справи призначено на 22 січня 2026 року на 12 год. 30 хв.

15.01.2026 до суду, через систему «Електронний суд», надійшов відзив на заяву від представниці особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, адвокатки Мартищук Л.П., в якому вона зазначає, що ОСОБА_3 страждає на розлади психіки і поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженим когнітивним зниженням, які досягають рівня недоумства, тому він не здатний розуміти значення своїх дій і керувати ними. У зв`язку з тривалим періодом спільного проживання та догляду між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 сформувався стійкий тісний побутовий зв`язок, за якого підопічний фактично орієнтується виключно на заявника, сприймає його як єдину особу, здатну забезпечити безпеку та базові життєві потреби. Тому, саме ОСОБА_1 , на даний час є єдиною особою, яка реально спроможна забезпечити безперервний, фізичний та безпечний догляд за ОСОБА_3 . 

20.01.2026 через канцелярію суду надійшла заява від ОСОБА_5 , яка є дочкою ОСОБА_3 та дружиною ОСОБА_1 . В даній заяві вона повідомляє, що її батько є особою з інвалідністю I групи (підгрупи А), тривалий час хворіє, повністю не здатний до самообслуговування в побуті, потребує постійного стороннього догляду, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Вона не може доглядати за батьком, через власні фізичні обмеження після перенесеної операції, а також через те, що внаслідок погіршення психічного стану батька вона спостерігає збудженість та нервовість при спілкуванні з нею та його дружиною, чого немає при спілкуванні з її чоловіком. Разом з тим ОСОБА_5 зазначає, що її батько і чоловік завжди перебували в добрих особистих відносинах ще з часу їхнього одруження та початку спільного проживання однією сім`єю, тому не заперечує проти призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , так як це сприятиме інтересам її батька (арк.спр. 70-72).

20.01.2026 через канцелярію суду надійшла заява від ОСОБА_6 , яка являється дружиною ОСОБА_3 , в якій вона повідомляє, що її чоловік тривалий час хворіє, зокрема i на психічний розлад, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує стороннього догляду. Окрім того, він є особою з інвалідністю I групи (підгрупи А) та повністю не здатний до самостійного пересування та самообслуговування. Оскільки вона є особою пенсійного віку, часто хворіє, а тому за станом здоров`я не може здійснювати догляд. Враховуючи, той факт що ОСОБА_1 вже близько 30 років проживає разом з ними, знає вci потреби її чоловіка та перебуває з ним в приязних відносинах, тому не заперечує та надає згоду на те, щоб саме він був призначений опікуном та здійснював догляд за її чоловіком (арк.спр. 73-76).

22.01.2026, перед судовим засіданням, від заявника через канцелярію суду надійшло клопотання про відшкодування витрат на проведення судово-психіатричної експертизи, до якого він долучив копію платіжної квитанції № 1.431508047.1 від 04.12.2025 про оплату проведення судово-психіатричної експертизи у розмірі 8075,62 грн, з проханням компенсувати ці витрати з державного бюджету в порядку, встановленому постановою КМУ №590 від 27.04.2006.

22.01.2026 в судове засідання з`явилися: заявник ОСОБА_1 , представник органу опіки і піклування Підгаєцької міської ради Драпак Ю.В., а також, в режимі ВКЗ, представниця особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, адвокатка Мартищук Л.П.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав, покликаючись на обставини, викладені у ній, просив її задовольнити. Також просив задовольнити клопотання про відшкодування витрат на проведення судово-психіатричної експертизи за рахунок державного бюджету.
Представниця особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною – ОСОБА_7 заяву просила задовольнити. Вважає, що саме заявник має бути опікуном ОСОБА_3 . Проти задоволення клопотання про відшкодування витрат на проведення судово-психіатричної експертизи за рахунок державного бюджету не заперечує.
Представник Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області Драпак Ю.В. перед початком судового розгляду просив долучити подання про призначення ОСОБА_1 потенційним опікуном ОСОБА_3 у разі визнання його судом недієздатним (вих.№ 49 від 21.01.2026), проти задоволення заяви та клопотання в ході судового розгляду не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення, перевіривши матеріали справи та вивчивши письмові докази, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є зятем ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 16.05.2003 відділом РАГС Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області (арк.спр.9), відповідно до якого 02.08.1997 він одружився з ОСОБА_8 , яка після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_9 ». 
ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за тією ж адресою, що і зять ОСОБА_1 , а саме: в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 10.03.2023 (арк.спр.8) та від 16.07.2025 (арк.спр.5), відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 16.10.2025 вих.№376 (арк.спр.10).
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ-1 № 1067524, виданою 06.07.2018 Козівською міжрайонною МСЕК Тернопільського обласного центру МСЕК,ОСОБА_3 є особою з інвалідністю першої групи А довічно та потребує постійного стороннього догляду (арк.спр.13).
Постійний догляд за ОСОБА_3 ОСОБА_1 здійснює ще з 2018, 05.07.2024 цей факт підтверджено комісійним актом про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) (арк.спр.11-12), актом обстеження матеріально-побутових умов від 14.10.2025 вих.№228 (арк.спр.14).
Наявність хвороб та когнітивних порушень у ОСОБА_3 , підтверджується висновком ЛКК №9614 від 18.08.2023 року (арк.спр.15), відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_10 хворіє на дисциркуляційну енцефалопатію II ступеня (геморагічний інсульт в правій гемісфері головного мозку, перенесений 06.10.2017 року) з наявністю плегії лівої руки, глибокого парезу лівої ноги з плегією ступні, лівобігчної гемігіпестезії, вираженим порушенням функцій ходи та самообслуговування, легкого псевдобульбарного синдрому, аміостатичного синдрому, а також витягами з історій хвороб Підгаєцької центральної районної клінічної лікарні №02973 від 06.12.2017(арк.спр.16), Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні №1948 від 15.03.2019 (арк.спр.17) та №1908 від 26.02.2021 (арк.спр.18), копіями з індивідуальної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 (арк.спр.19-32).
Висновком судово-психіатричного експерта №858 від 04.12.2025 встановлено, що ОСОБА_3 виявляє ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженим когнітивним зниженням, що досягає рівня недоумства. В силу свого психічного розладу ОСОБА_3 не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними (арк.спр.57-58). 

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Частиною 3 ст.296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку, і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. За ч.6 цієї статті строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. За ч. 4 цієї статті опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Відповідно до ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до вимог ст. 41, 60 ЦК України, над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно з ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклуванням, та фізичними особами, які визнані недієздатними. 
Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Зі змісту норм ЦК України та ЦПК України вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати обґрунтоване подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Призначення опікуна недієздатній особі має за мету не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена здатності самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Зібрані у цій цивільній справі докази та їх ґрунтовна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 недієздатним, оскільки такими доказами підтверджено, що в силу свого захворювання він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, над ним слід встановити опіку.
Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, у цьому разі в повній мірі досягається мета цивільного судочинства, а в даному конкретному випадку, це забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Отже, ОСОБА_3 задля забезпечення повноцінного здійснення ним своїх прав слід призначити опікуна.
Заявник ОСОБА_1 просить призначити його опікуном недієздатного ОСОБА_3 , тобто надав на те свою, передбачену ст.63 ЦК України, обов`язкову згоду, при цьому обмежень, передбачених ст.64 ЦК України щодо призначення цього заявника опікуном, судом не було встановлено. 
Судом встановлено, що в ОСОБА_3 з найближчих родичів, окрім зятя, є дружина ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_5 . Дружина не може доглядати за чоловіком, оскільки є особою пенсійного віку, а дочці ОСОБА_5 після перенесеного оперативного втручання рекомендовано обмеження фізичних навантажень, що підтверджується випискою з медичної карти №4458 від 11.06.2025. 
Крім того, як вбачається із матеріалів провадження, через деструктивні стосунки з дружиною та дочкою, в ОСОБА_3 , погіршується психічний стан. Враховуючи що догляд за ним, який фактично, постійно та в повному обсязі здійснюється саме ОСОБА_1 , не має епізодичного чи допоміжного характеру, а є щоденним і безперервним, пов`язаним зі значними фізичними навантаженнями, оскільки підопічний потребує сторонньої допомоги при пересуванні, зміні положення тіла, переодяганні, здійсненні гігієнічних процедур, прийомі їжі, контролі лікування та загального стану здоров`я. Виконання цих дій потребує постійної присутності, витривалості та фактичного повного залучення до побуту підопічного. Зміна особи, яка здійснює догляд, або призначення опікуна формально, без урахування фактично сформованих відносин, може призвести до дезорієнтації підопічного, погіршення його психічного стану, посилення тривожності та створити реальний ризик шкоди для його здоров`я.

Представник Підгаєцької міської ради в судовому засіданні перед початком судового розгляду надав подання вих. № 49 від 21.01.2026 про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у разі визнання останнього судом недієздатним, на підставі висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Підгаєцької міської ради (арк.спр.77).
З цього подання вбачається, що до органу опіки і піклування виконавчого комітету Підгаєцької міської ради надійшла заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про призначення його потенційним опікуном у разі визнання його тестя сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. ОСОБА_1 не має ніяких протипоказань щодо виконання обов`язків опікуна, має можливість та бажання доглядати за тестем та бути його опікуном. Тож опікунська рада при виконавчому комітеті Підгаєцької міської ради, керуючись нормами чинного законодавства, вирішила вважати можливим призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 у разі визнання його недієздатним.

Виходячи з викладеного, оцінюючи в сукупності встановлені обставини, враховуючи те, що інтереси заявника не суперечать інтересам особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, що відповідає вимогам статті 63 Цивільного кодексу України, призначення заявника опікуном є логічним продовженням уже існуючих фактичних відносин догляду та не створює для підопічного жодних додаткових ризиків чи стресових факторів, а також беручи до уваги подання опікунської ради при виконавчому комітеті Підгаєцької міської ради суд вважає, що вимоги заяви про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення недієздатній особі опікуна підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат по справі суд зазначає таке.
Заявник ОСОБА_1 21.01.2026 подав суду письмове клопотання про про відшкодування з державного бюджету в порядку, встановленому постановою КМУ №590 від 27.04.2006, на його користь витрат в розмірі 8075,62 грн, понесених ним за проведення в цій справі судово-психіатричної експертизи №858 від 04.12.2025, яка була призначена ухвалою Підгаєцького Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 30.10.2025. (арк.спр.77)
На підтвердження розміру понесених заявником витрат до клопотання долучено копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1.43.1508047.1 від 04.12.2025 про здійснення платежу в сумі 8075,62 грн в рахунок оплати вартості проведеної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 у цивільній справі № 605/449/25 (арк.спр.78).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, що передбачено п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
В силу ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.
У постанові від 14.12.2022 в цивільній справі №637/909/21 Верховний Суд здійснив розширене тлумачення застосування ч. 2 ст. 299 ЦПК України, дійшовши переконання, що на рахунок держави у справах окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться усі судові витрати, зокрема, витрати пов`язані на залучення експертів та проведення експертизи, що узгоджується з ч. 1 ст. 133 ЦПК України.
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», підставою для компенсації судових витрат (крім судового збору) є судове рішення.

Враховуючи наведене, оскільки витрати заявника пов`язані з проведенням судово-психіатричної експертизи, призначеної у цій справі окремого провадження, суд вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню, їх необхідно віднести на рахунок держави та компенсувати на користь ОСОБА_1 з державного бюджету у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі ст.ст. 30, 39, 41, 60, 63 ЦК України, керуючись ст. ст.259, 263-265, 268, 293-294, 295-300, 352, 354, 355ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатним.
Встановити опіку над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання ОСОБА_1 про відшкодування витрат на проведення судово-психіатричної експертизи - задовольнити.
Компенсувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на проведення судово-психіатричної експертизи у розмірі 8075,62 грн (вісім тисяч сімдесят п`ять гривень 62 коп.) з державного бюджету.

Строк дії рішення визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили. 
Строк дії цього судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного цим судовим рішенням.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене і підписане 22 січня 2026 року.

Суддя:	  	Валентина КРАВЧУК	

Присяжні:           Наталія БУСЬКО

Марія КОРИТКО