Справа № 504/219/25 
Номер провадження 3/504/10/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026	с-ще Доброслав	

Доброславського районного суду Одеської області:
головуючої судді Вінської Н.В.,
секретаря Коцар А.М.,
за участі:
адвоката: Морозова В.Ю.,
розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Доброславського районного суду Одеської області перебувають матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання.
Представник особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності – адвокат Морозов В.Ю. просив закрити провадження у справі. Адвокат зазначив, що ОСОБА_1 , своєї провини не визнає при цьому працівниками поліції не було долучено до справи належних доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Суд, вислухавши представник особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності – адвоката Морозова В.Ю., дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №214335 від 06.01.2025 року, ОСОБА_1 28.12.2024 року о 21:00 траса М14 21 км. +700м. керував транспортним засобом Hyundai TX0201XP (європейська реєстрації) у стані наркотичного сп`яніння, відповідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою огляду на стан алкогольного сп`яніння №003828 від 02 січня 2025 року, чим порушив п.2.9. Правил дорожнього руху України.
Такі його дії кваліфіковані працівниками поліції за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
До протоколу додано: 
-довідку про отримання ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 ;
- довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до якої ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався;
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №003828 від 28.12.2024 року;
- повідомлення про запрошення до підрозділу поліції на 06.01.2025 року;
- диск з відеозаписом.
Так, п.2.9 ПДР України передбачено, що водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий; г) передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані; ґ) передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24цих Правил; д) під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання); е) користуватися розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю за відсутності у водія чи пасажира документів, що підтверджують інвалідність (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).
Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , свідків, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до п."а" ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, що випливає з практики Європейського суду з прав людини, який приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").
У відповідності до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17грудня 2008№ 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858.
Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в заклаодах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У відповідності до наданого до суду висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №003828 від 28.12.2024 року огляд ОСОБА_2 було проведено лише о 00:10 годині 29.12.2024 року тобто більш ніж через 4 години з моменту зупинки згідно протоколу. 
За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього.
Крім того, як вбачається з відеофайлу, який розміщений на DVD–диску, що долучений до матеріалів справи, відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням п.5. розділу II Інструкції, тобто працівниками поліції безперервна відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення не проводилась, відео фіксація події не проводилась з моменту зупинки транспортного засобу до кінця оформлення протоколу.
Відповідно до п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за N 28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.
Відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено фото, або відеозйомку результати такої фіксації є недопустимими доказами (висновки ВС/КАС№ 428/2769/17від 24.01.2019,ВС/КАС ,справа №524/5536/17,15.11.18).
Верховний Суд у справі №216/5226/16-а(2-а/216/33/17) зазначив що, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та складається декількох відрізків об`єднаних в один файл, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі .
Окрім того варто зазначити, що на наданому до суду диску відсутній запис безпосередньо керування ОСОБА_2 транспортним засобом не зафіксовано зупинки транспортного засобу, запис на диску під №1 розпочинається з моменту спілкування поліцейських та роз`яснення особі порядку проходження огляду в медичному закладі. Не було зафіксовано також у будь якому вигляді ознак які на переконання поліцейського свідчили про перебування ОСОБА_2 у стані сп`яніння. Відеофайл наданий суду на диску під №2 не відтворюється після 45 -тої секунди. 
Так,ст.254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Аналогічні вимоги викладені у вказаних вище Інструкціях.
З аналізу вказаних положень закону можна дійти висновку, що складання такого протоколу в обов`язковому порядку відбувається на місці вчинення правопорушення, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у присутності особи, яка притягається до відповідальності за адміністративне правопорушення, з роз`ясненням останньому його прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, наданням можливості надати свої пояснення, врученням копії протоколу.
Втім, наявний у справі протокол серії ЕПР1 №214335 від 06.01.2025 року про вчинення 06.01.2025 р. ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, складений лише 06.01.2025 року, тобто через десять днів після виявлення правопорушення та без присутності особи, яка притягається до відповідальності, що не відповідає приписам ст.ст. 254, 256 КУпАП, якими визначено 24 години для складання протоколу та передбачено його складання у присутності особи, яка вчинила правопорушення, роз`яснення останній її прав, і не передбачене складання такого протоколу у відсутність цієї особи.
Більш того, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 259 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення не на місці вчинення правопорушення допускається лише в разі неможливості скласти його на місці події, зокрема, при вчиненні порушень правил користування засобами транспорту, правил щодо охорони порядку і безпеки руху порушника може бути доставлено уповноваженою на те особою в поліцію, якщо у нього немає документів, 
Разом з тим, згідно з текстом протоколу сам протокол ОСОБА_2 не вручався, копію протоколу йому надіслано не було, другий примірник протоколу також переданий до суду, а отже зі змістом протоколу його не було ознайомлено взагалі.
Крім того, до матеріалів справи додано повідомлення про запрошення ОСОБА_2 до підрозділу поліції на 06.01.2025 року о 19:00 годині - «Для розгляду вчиненого адміністративного правопорушення» а не для складання відповідного протоколу..
Суттєвим недоліком наданих до суду матеріалів також є факт того, що поліцейські, вважаючи, що ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп`яніння не відсторонили його від керування транспортним засобом.
Відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
Також, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, поліцейські зобов`язані відсторонити від керування транспортними засобами (вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування).
Проте, матеріали справи не місять жодного доказу того, що ОСОБА_2 був відсторонений від керування, а також акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальною за її зберігання.
Згідно з ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України». П.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).
Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, - є частиною національного законодавства України.
Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, провадження у справі, на підставі п. 1ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.
Згідно із п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 124,п.1 ч. ст.247, п. 3 ч. 1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя 	Н. В. Вінська