КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2026 року справа №320/5893/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов  ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16 код ЄДРПОУ 42098368) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
встановив:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що виявились у відмові здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.11.2024 до розміру 11 224,3 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відновити пенсійне забезпечення ОСОБА_1 , яке існувало до 01.11.2024 року, на підставі довідок від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18662 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 31.12.2023 та від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18659 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, з виплатою різниці недоотриманої з 01.11.2024 пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VII.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві позивачці було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” у розмірі 20 032,54 грн. Пенсію призначено з 29.01.2024 року, щомісячно та довічно. Починаючи з дати призначення і до листопада 2024 року включно ОСОБА_1 отримувала пенсію в зазначеному розмірі. Разом з тим, рішенням пенсійного органу з 01.11.2024 року здійснено перерахунок пенсії та фактично зменшено її розмір до 11 224,32 грн. Про це позивачку повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 07.01.2025 № 2600-0309-8/30172. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме — на пенсію державного службовця відповідно до Закону України “Про державну службу”. Разом із заявою ОСОБА_1 подала довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, а саме: довідку про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 31.12.2023 від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18659; довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах державної служби і яка на момент виходу на пенсію не обіймає посаду державної служби, за грудень 2023 року від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18662. Вказані довідки видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві за формами, затвердженими постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3. Надалі відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачці з 01.11.2024 року з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 “Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб”, внаслідок чого розмір пенсії було зменшено. ОСОБА_1 вважає такі дії протиправними, оскільки на момент переведення її на пенсію державного службовця — у січні 2024 року — зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України № 823, ще не набрали чинності. Зазначена постанова набрала чинності лише 20.07.2024 року та не може бути застосована до правовідносин, що виникли до цієї дати, а також не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що зменшення розміру її пенсії з 01.11.2024 року є незаконним, а відповідач безпідставно застосував нормативно-правовий акт із зворотною дією в часі, тому остання просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
26.03.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшов письмовий відзив, із змісту якого випливає, що представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтуванні відзиву вказано, що 09.04.2024 громадянка ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою № 5365 щодо переходу з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-VIII. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 07.01.2025 № 2600-0309-8/3017 позивачку повідомлено про те, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”. Згідно із заявою позивачки від 16.01.2024 № 714, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в межах централізації 22.01.2024 було розглянуто подані документи та призначено пенсію за віком з 16.01.2024 відповідно до Закону України “Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування”. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону України від 20.03.2023 № 2981-IX “Про внесення змін до Закону України “Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування””, особам, які проживали або проживають на територіях, де ведуться бойові дії або які є тимчасово окупованими, пенсія призначається з дати звернення, а за бажанням особи — з урахуванням спеціальних положень розділу XV Закону № 1058-IV. У зв`язку з цим, оскільки пенсію було призначено за заявою від 16.01.2024, розпорядженням від 23.01.2024 електронну пенсійну справу ОСОБА_1 було приведено у відповідність шляхом зміни дати набуття права на пенсію на 11.03.2023. Розмір пенсії з 11.03.2023 становив 7 140,32 грн. 29.01.2024 ОСОБА_1 звернулася із заявою № 1353 про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування” на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”. До заяви було подано паспорт, трудову книжку, наказ про звільнення від 26.01.2024, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18658, № 2600-0602-8/18662, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має менше ніж 20 років стажу роботи на посадах державної служби і не займає відповідну посаду на момент виходу на пенсію від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18659, а також документ про реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб — платників податків. Рішенням від 05.02.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві в межах централізації було здійснено перерахунок пенсії. Пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” зафіксовано у розмірі 20 032,54 грн, що становить 60 % середньої заробітної плати державного службовця (33 387,57 грн), при страховому стажі 38 років 2 дні, з яких 19 років 6 місяців 26 днів — стаж державної служби. На виконання заяви від 09.04.2024 № 5365 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в межах централізації було здійснено перерахунок пенсії у зв`язку з працевлаштуванням позивачки з 03.04.2024. Оскільки з 03.04.2024 ОСОБА_1 набула статусу працюючого пенсіонера та обіймала посаду державної служби, пенсію їй було обчислено відповідно до Закону України “Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування”. Розмір пенсії з 03.04.2024 становив 7 161,76 грн та був обчислений з урахуванням загального трудового стажу 38 років 2 дні та середньомісячного заробітку за період з 01.07.2000 по 28.02.2023. З метою виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 “Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб”, якою внесено зміни до Порядку № 622, відділом перерахунків пенсій № 3 управління пенсійного забезпечення службовою запискою від 09.09.2024 № 22356/03-16 було ініційовано запит до відділу бухгалтерського обліку щодо надання довідок про складові заробітної плати з урахуванням пункту 4 Порядку № 622 для перегляду заяви від 29.01.2024 про переведення на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу”.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та є отримувачем пенсії.
16.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування”, за результатами розгляду якої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в межах централізації 22.01.2024 було призначено пенсію за віком з 16.01.2024.
У подальшому, з урахуванням положень Закону України від 20.03.2023 № 2981-IX, розпорядженням від 23.01.2024 електронну пенсійну справу позивачки приведено у відповідність шляхом зміни дати набуття права на пенсію на 11.03.2023, при цьому розмір пенсії з указаного часу становив 7 140,32 грн.
29.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”.
Разом із зазначеною заявою позивачкою подано документи, необхідні для переведення на пенсію державного службовця, зокрема довідки про складові заробітної плати, видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві за формами, затвердженими постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 05.02.2024 в межах централізації було здійснено перерахунок пенсії позивачки та призначено пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” у розмірі 20 032,54 грн, що становить 60 відсотків середньої заробітної плати державного службовця, при страховому стажі 38 років 2 дні, з яких 19 років 6 місяців 26 днів — стаж роботи на посадах державної служби.
Зазначена пенсія виплачувалася позивачці з дати призначення та до жовтня 2024 року включно.
У зв`язку з працевлаштуванням позивачки з 03.04.2024 на посаду державної служби, за заявою від 09.04.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в межах централізації було проведено перерахунок пенсії та здійснено виплату пенсії відповідно до Закону України “Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування” як працюючому пенсіонеру.
Після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823, якою внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622, органом Пенсійного фонду було ініційовано перегляд заяви позивачки від 29.01.2024.
У межах такого перегляду з 01.11.2024 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачки з урахуванням довідок про складові заробітної плати, оформлених відповідно до положень Порядку № 622 у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 823, внаслідок чого розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону України “Про державну службу”, було зменшено до розміру 11 224,32 грн.
Про зменшення розміру пенсії позивачку повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 07.01.2025 № 2600-0309-8/30172.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.
Стаття 3 Конституції України, відповідно, гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Аналіз цієї норми дає змогу виснувати, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті 4 Закону №1058-IV, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ).
01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VIII, згідно з пунктом 2 розділу ХІ якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із пунктами 10-12 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
За приписами частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".
20.07.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823, якою затверджені зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".
Згідно з пунктом 3 Постанови №823 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.01.2024.
Постановою №823 доповнено Порядок №622 пунктом 4-1, який передбачає, що для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 01.01.2024 в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням:
посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом);

розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Розмір посадового окладу визначається за останньою займаною особою посадою державної служби, передбаченою штатним розписом державного органу, на дату звільнення або звернення особи за призначенням пенсії.
Особам, які працювали на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, і мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, починаючи з 1 січня 2024 р. за вибором таких осіб визначається в середньомісячних сумах за період з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи або за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше 1 січня 2024 р., визначених за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) державної служби у штатному розписі державного органу, встановленою на основі класифікаційного коду, в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за визначеним класифікаційним кодом. При цьому для осіб, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 р. у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 1;
розміри виплат, зазначених в абзаці третьому цього пункту, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 2;
середньомісячний розмір виплат, визначений за вибором особи, відповідно до абзацу п`ятого цього пункту, за формою згідно з додатком 3.
Також Постановою № 823 доповнено Порядок №622 пунктом 4-2, який передбачає, що для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 р. № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4;
розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5;
розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
Пунктом 5 Порядку № 622 в редакції Постанови №823 передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Вказаною Постановою №823 також затверджено форми довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, серед яких, зокрема, довідка про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за Додатком №4 до Порядку та довідка про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за Додатком №6 до Порядку.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до абзацу першого розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.
Згідно з пунктом 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3)перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме — на пенсію державного службовця відповідно до Закону України “Про державну службу”. 
Разом із заявою ОСОБА_1 подала довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, а саме: довідку про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 31.12.2023 від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18659; довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах державної служби і яка на момент виходу на пенсію не обіймає посаду державної служби, за грудень 2023 року від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18662. 
Вказані довідки видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві за формами, затвердженими постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3.
Надалі відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачці з 01.11.2024 року з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 “Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб”, внаслідок чого розмір пенсії було зменшено.
Водночас, суд відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для перерахунку пенсії у зв`язку з набранням чинності Постановою №823, якою внесено зміни до Порядку №622, оскільки вказана постанова набрала чинності 20.07.2024, в той час, як позивача було переведено 05.02.2024 на пенсію державного службовця.
Зазначена постанова набрала чинності лише 20.07.2024 року та не може бути застосована до правовідносин, що виникли до цієї дати, а також не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 №3-рп/2001 вказав на те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 №580/6509/23 зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.
Пенсія за віком відповідно до Закону №889 позивачу призначена з 16.01.2024, а також на підставі рішення 262540014230 від 05.02.2024, тобто до внесення змін до Порядку №622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.
Суд зазначає, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 можуть стосуватися лише призначення пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій з урахуванням положень статті 58 Конституції України.
Крім того, Постановою №823 не надано пенсійним органам повноважень на здійснення перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку з поширенням її дії з 01.01.2024.
Також, відповідно до пункту 5 Порядку №622 (у редакції Постанови №823) довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII Про державну службу та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Таким чином, приймаючи рішення про перерахунок пенсії позивача з 05.02.2024 з урахуванням оновлених довідок, відповідач діяв протиправно.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року №823 внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 “Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб”. Вказана Постанова набрала чинності з дня її опублікування - 20.07.2024 року.
Суд наголошує, що відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 року № 3-рп/2001 вказав на те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 року № 3-рп/2001 зазначив, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 року №8-рп/2005 вказано, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 року № 580/6509/23 зазначив, що зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі)Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.
Натомість, після прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 12.07.2024 року № 823 "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб" розмір пенсії був протиправно зменшений.
Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення відповідача про перерахунок пенсії ОСОБА_1 не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушує права та законні інтереси позивача.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.11.2024 до розміру встановленого рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.02.2024, яким встановлено розмір пенсії у сумі 20032,54 грн. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2024 року, на підставі довідок від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18662 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 31.12.2023 та від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18659 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача відновити пенсійне забезпечення з виплатою різниці недоотриманої з 01.11.2024 пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VII, суд зазначає наступне.
Вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки виплата різниці між фактично виплаченим та нарахованим є наслідком майбутнього виконання даного рішення суду у разі перевищення коштів при проведенні перерахунку пенсії в оновленому розмірі за відповідні періоди розміру тих коштів, які фактично виплачені попередньо.
Суд у даному спорі не встановлює конкретний розмір пенсії позивача, відтак позбавлений повноважень з приводу визначення фактичної різниці між вже виплаченим та належним до виплати розміром пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Отже, судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право при вже наявному порушенні. Задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.
Таким чином, суд зазначає про передчасність заявлених вимог, адже спору в цій частині наразі фактично не існує, оскільки відповідний перерахунок ще не проведено та відповідну виплату не здійснено.
Так, згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Дослідивши матеріали позову, положення законодавства України та детально оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 2 від 04.02.2025.
Враховуючи часткове задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві становить 605, 60 грн.
На підставі наведеного та керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов в ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16 код ЄДРПОУ 42098368) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.11.2024 до розміру встановленого рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.02.2024, яким встановлено розмір пенсії у сумі 20032,54 грн.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2024 року відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VII, з урахуванням довідок від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18662 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 31.12.2023 та від 29.01.2024 № 2600-0602-8/18659 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, з урахуванням виплачених сум.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605, 60 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16 код ЄДРПОУ 42098368).
5. Копію рішення направити сторонам у справі (їх представникам) відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.