Справа №345/6852/25 
Провадження № 2/345/330/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.2026 р. м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області 
в складі головуючого судді Сухарник І.І.
з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
в с т а н о в и в: 
ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (Товариство) та ОСОБА_1 (Відповідач) укладено Договір про надання споживчого кредиту №808056 (Договір), відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 24900,00 грн на умовах визначених кредитним договором, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідно до умов договору Споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором (п.4.4 договору). Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.
У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов`язання – не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.
01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 01022024. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №808056 від 01.06.2023 року. 
Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 158741,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 24900,00 грн; заборгованість за процентами – 133841,00 грн.
У зв`язку з цим представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №808056 від 01.06.2023 року в загальному розмірі 158741,00 грн, сплачений судовий збір в сумі 2422,4 грн та витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 
Копію ухвали про відкриття провадження у справі було направлено відповідачу на зареєстровану адресу місця проживання, проте відповідачем не було подано до суду будь- яких документів. 
У зв`язку з цим, ухвалою суду від 07.01.2026 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідача викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення на сайті суду.
06.02.2026 судом отримано від представника відповідачки адвоката Яцківа М.В. відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що, ознайомившись із позовною заявою та долученими до неї доказами, відповідач позов щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №808056 від 01.06.2023 року в загальному розмірі 158741 грн. визнає в повному обсязі.
Щодо витрат на правову допомогу, то відповідач вважає, що сума витрат 8000,00 грн за надання правової допомоги є значно завищена, оскільки дана справа є простою з процесуальної точки зору, виконані роботи в межах цієї справи є штучно створеними, а відповідно обсяг наданих адвокатським об`єднанням послуг та виконаних робіт повністю не відповідає рівню складності цієї справи, є суттєво завищеними та штучно збільшеними. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути пропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Представник відповідача зазначає, що предмет спору у даній справі відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. При цьому, в ході проведеного аналізу на сайті «Судова влада України» встановлено, що адвокатське об`єднання «Апологет» подало в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» більше 50 позовів, що засвідчує про тривалу співпрацю та подібність всіх справ. Отже, така позовна заява не є унікальною.
Крім того, переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів, чи проведення розрахунків. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатським об`єднанням робіт є неспівмірним розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн, який є очевидно завищеним. Відповідач вважає, що сума 2500,00 грн буде справедливою вартістю послуг наданих представником позивача.
Також представник відповідача зазначає, що вимога щодо стягнення з відповідача судового збору підлягає до задоволення у розмірі 50 відсотків, а саме 1211,20 грн, оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті. Решту 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу із державного бюджету.
Виходячи з вищевикладеного, відповідач не заперечує щодо задоволення позову в загальному розмірі 158741,00 грн та стягнення з нього судового збору у сумі 1211,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн.
09.02.2026 судом отримано від представника позивача відповідь на відзив, в якій зазначено, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесено витрати в сумі 8000,00 грн. на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, що підтверджується актом наданих послуг правової (правничої) допомоги та детальним описом наданих послуг. Позивач заперечує проти твердження відповідача про необґрунтованість розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, оскільки така сума є обґрунтованою, відповідає середнім ринковим розцінкам на аналогічні послуги в Україні та узгоджується з положеннями чинного законодавства і судової практики. Заявлена сума у 8000,00 грн є співмірною зі складністю справи про стягнення кредитної заборгованості, яка потребує не лише знання банківського законодавства, а й аналізу значного обсягу документації. Дана сума відповідає середнім ринковим розцінкам на подібні юридичні послуги в Україні. Представник позивача зазначає, що відповідач, заперечуючи проти розміру витрат, не надав жодних обґрунтованих доказів чи розрахунків, які б підтверджували його твердження про необґрунтованість заявленої суми. Відсутність документів, які безпосередньо підтверджують оплату, не може стати підставою для відмови у стягненні судових витрат, якщо сторона, що вимагає їх стягнення, подала інші докази, що свідчать про надання правової допомоги та обґрунтовують понесені витрати. Суд, розглядаючи матеріали справи, повинен керуватися принципом комплексного аналізу всіх наданих доказів. Відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн є обґрунтованим, відповідає чинному законодавству, узгоджується з підходами Верховного Суду та не перевищує середньоринковий рівень оплати аналогічних послуг. У зв`язку з цим, представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача понесені судові витрати.
10.02.2026 судом отримано від представника відповідача заперечення на відповідь на відзив. В запереченні зазначено, що висновки позивача про те, що заявлена сума у 8000,00 грн є співмірною зі складністю справи про стягнення кредитної заборгованості, яка потребує не лише знання банківського законодавства, а й аналізу значного обсягу документації є надуманими. Дана справа є малозначною, не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. Зокрема адвокатське об`єднання «Апологет» тільки в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» подано більше 50 позовів. Отже, така позовна заява не є унікальною. Переважна більшість тексту позовної заяви містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів, чи проведення розрахунків. Враховуючи зазначене та викладене у відзиві, сторона відповідача вважає, що сума 2500 грн буде справедливою вартістю послуг наданих представником позивача у даній справі.
У судове засідання представник позивача не прибув, однак у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі. 
Відповідач у судове засідання не прибув, однак представник відповідача у відзиві просив суд здійснити розгляд справи у відсутності сторони відповідача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 
Частиною першою статті 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.1 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Стаття 3 ЦК України, визначає загальні засади цивільного законодавства, однією з яких є судовий захист цивільного права та інтересу (п.5 ч.1 ст.3 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В судовому засіданні встановлено, що 01.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 (відповідач) укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №808056 (кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Даний кредитний договір укладений у електронній формі. Умовами договору передбачено: сума кредиту – 24900,00 грн, строк кредитування – 360 днів, періодичність платежів відсотків – кожні 30 днів, стандартна відсоткова ставка – 2,2% в день, знижена відсоткова ставка – 1,1% в день; кошти передаються споживачу у безготівковій формі на поточний рахунок № НОМЕР_1 . Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора Х850. Додатком №1 до кредитного договору є графік платежів.
До позовної заяви також додано: паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором; інформаційне повідомлення від відповідача про надання персональних даних; довідку ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» про ідентифікацію клієнта, в якій зазначено, що 01.05.2023 на номер телефону відповідача було надіслано одноразовий ідентифікатор Х850.
Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджується перерахування 01.05.2023 на рахунок відповідача коштів в сумі 24900,00 грн.
Також належність банківського рахунку відповідачу та отримання ним 01.05.2023 коштів у сумі 24900,00 грн підтверджується інформацією, яка надана АТ «Універсал Банк» на вимогу суду.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.02.2024 згідно договору кредиту №808056, 01.05.2023 відповідачу було надано кредит в сумі 24900,00 грн. Протягом періоду з 01.06.2023 по 01.02.2024 (215 днів) відповідачу нараховувалися відсотки за відсотковою ставкою 2,2% в день (відсотки за зниженою процентною ставкою 1,1%, які нараховувалися з 01.06.2023 по 30.06.2023 – перераховано за стандартною процентною ставкою відповідно до п.1.5.2 кредитного договору у зв`язку з непроведенням відповідачем оплати). Також в липні 2023 році відповідачем здійснено часткову оплату відсотків згідно кредитного договору - у сумі 370,00 грн. Станом на 01.02.2024 заборгованість відповідача згідно договору кредиту №808056 становить 158741,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 24900,00 грн; заборгованість за процентами – 133841,00 грн.
01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 01022024. Згідно цього Договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №808056 від 01.06.2023 року. Це підтверджується: договором факторингу №01022024 від 01.02.2024 року; витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 року; актом приймання-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 року; платіжною інструкцією до Договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 року.
У зв`язку з наявністю заборгованості, 14.11.2025 позивачем було направлено відповідачу досудову вимогу, в якій вимагається негайно погасити заборгованість в сумі 158741,00 грн згідно договору кредиту №808056.
Згідно ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 
Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 
Згідно ЗУ «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно кредитного договору № 4991617 від 11.11.2021 року поширюється дія цього закону. Ч. 3 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Укладаючи кредитний договір, відповідач та ТзОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджено додатками до позовної заяви.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. 
У відповідності до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
За змістом ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом."
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".
Отже, судом встановлено, що договір факторингу укладено у відповідності до вимог закону, містить всі істотні умови, при його укладенні були дотримані норми ЦК України, які регулюють дані правовідносини.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. 
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. 
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту. 
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. 
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Судом встановлено, що відповідач не виконав повністю умов кредитного договору, не здійснив платежів на погашення кредиту, в зв`язку з чим сума заборгованості відповідача за кредитним договором №808056 від 01.05.2023 становить 158741,00 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту – 24900,00 грн; заборгованість за процентами – 133841,00 грн.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем укладено кредитний договір, беручи до уваги, що відповідачем розмір заборгованості не заперечується (позовні вимоги визнано повністю), натомість, як встановлено з матеріалів справи, відповідачем отримано кредитні кошти, однак погашення заборгованості не проведено повністю, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №808056 від 01.05.2023 у розмірі 158741,00 грн.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.142 ЦПК України та ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн (платіжна інструкція № 32146 від 11.11.2025).
У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову; позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову.
Частиною другою статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025; копію акту наданих послуг правової (правничої) допомоги за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, згідно якого було надано послуг на суму 8000,00 грн; копію детального опису наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, згідно якого було витрачено 6 год. 30 хв.; копію ордера на надання правничої (правової) допомоги.
Представником відповідача подано клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 8000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 4000,00 грн. На переконання суду, в даному випадку такий розмір витрат на правничу допомогу є достатнім, пропорційним і справедливим.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В: 
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 43-й поверх) заборгованість за кредитним договором №808056 від 01.05.2023 року в розмірі 158741,00 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту – 24900,00 грн; заборгованість за процентами – 133841,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 1121,20 грн оплаченого судового збору та 4000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 43-й поверх) із Державного бюджету України 1121,20 грн сплаченого судового збору згідно з платіжною інструкцією № 32146 від 11.11.2025.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя: