КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2026 року м. Київ справа №320/46055/23
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Київській області
про визнання протиправним та скасування наказу від 01.03.2021 №90, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 01.03.2021 №90 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» в частині притягнення інспектора відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

ІІ. виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачем не дотримано порядку проведення службового розслідування. Так, позивач категорично заперечує, що він порушував службову дисципліну. Під час проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла хибного висновку про вчинення дисциплінарного проступку під час несення служби. Висновки службового розслідування гуртуються виключно на припущеннях, а вид дисціплінарного стягнення застосований за результатами розслідування є неспівмірний та надмірний. Матеріали службового розслідування не містять відомостей про ступінь тяжкості дисциплінарного проступку. Таким чином, в діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступки, який тягне за собою накладення відповідного дисциплінарного стягнення. З урахуванням наведеного та виходячи з аналізу всіх встановлених обставин, позивач вважає, що відповідачем прийнято рішення без врахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття та з порушенням вимог чинного законодавства.
Від відповідача у встановлений судом строк до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що до позивача було правомірно, обґрунтовано та пропорційно застосовано дисциплінарне стягнення. За результатом службового розслідування у діях позивача було встановлено факт порушення службової дисципліни, вимог статей 3, 8, 18 та 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті І Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-УІІІ, пунктів 10, 12 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, що виразилося у не недотриманні заходів особистої безпеки під час несення служби, перебуванні на місці події без засобів індивідуального захисту, а саме захисного шолому та бронежилету та як наслідок призвело до отримання ним тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим, було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

ІІІ. Заяв (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справи у порядку спрощеного позовного провадження.
29.01.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.
Інших заяв чи клопотань учасниками справи до суду не подано.
Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно частини 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 2 статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини. 
ОСОБА_1 з 23.10.2012 року до 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.
З 07.11.2015 року позивач проходив службу в Національній поліції України на різних посадах.
01 лютого 2021 року наказом Головного Управління Національної поліції в Київській області від 01.02.2021 №23 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
До Головного управління 11.12.2020 з Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області надійшла інформація про отримання тілесних ушкоджень поліцейським відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області сержантом поліції ОСОБА_2 та інспектором відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .
Вказана подія зареєстрована до ІТС ІГІНП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області за №№ 42328, 42329 від 11.12.2020.
З метою перевірки наведеної інформації та встановлення усіх обставин події наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від року №2064 за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, яке мало місце 10.12.2020 року, було призначено службове розслідування, затверджено склад дисциплінарної комісії, якій доручено провести службове розслідування в установленому порядку.
Так у ході службового розслідування комісією встановлено, що 10.12.2020 о 08.00, відповідно до «Книги служби нарядів» Білоцерківського ВП ГУ (інв. № 1675 від 10.11.2020), на добове чергування у складі групи реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУ «БАТУТ - 301», на службовому автомобілі марки «Міtsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні) заступили поліцейський відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області сержант поліції ОСОБА_3 та інспектор відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , у складі групи реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУ «БАТУТ - 313», та інші екіпажи.
Так, близько 23:30 годний 10.12.2020 року екіпаж у складі позивача отримав повідомлення щодо побиття невідомими особами командира взводу №2 роти №2 батальйону ПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП НП України, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 .
Невідомі особи рухались на автомобілях марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , та марки Renault Traffic, державний номерний знак не встановлений,
Під час здійснення превентивних заходів, екіпажем ГР1ІІ1 Білоцерківського ВП ГУ «Батут-313» у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було виявлено та зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2109» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у салоні якого окрім останнього знаходилось ще 7 осіб, а саме 4 чоловіків, 3 жінок та 1 дитина.
У зв`язку з агресивною поведінкою вищезазначених цивільних осіб, поліцейськими було викликано допомогу.
На місце події одразу ж прибули екіпаж групи реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області «Батут-301» у складі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 і екіпаж ГРПП зазначеного підрозділу «Батут-311» у складі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
У подальшому під час спілкування, невідомі почали поводити себе агресивно та кидатись у бійку під час чого, як у подальшому встановлено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки, виданої 11.12.2020 КНП «Білоцерківська ЦРЛ № 2», ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забій м`яких тканин обличчя та голови.
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 5911, виданої КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №1» ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 11.12.2020 по 21.12.2020 з діагнозом: забійна рвана рана правої ушної раковини.
Відомості за фактом нанесення тілесних ушкоджень працівникам поліції працівниками СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області 11.12.2020 зареєстровано до ЄРДР за №12020110030003750, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Опитаний у ході проведення службового розслідування позивач пояснив що 10.12.2020 о 20.00, він спільно з ОСОБА_3 на службовому автомобілі марки «Міtsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні) у складі групи реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУ заступили на чергування по здійсненню превентивних заходів на території обслуговування підрозділу. Того ж дня о 23.30, позивач та ОСОБА_3 перебували на автомобільній дорозі «Р-17» неподалік повороту на с.Пилипча, Білоцерківського району під час чого на службовий планшет надійшло орієнтування про те, що близько 30 хвилин тому поблизу смт Терезино, Білоцерківського району, група невідомих осіб вчинили бійку з працівниками поліції, у результаті чого поліцейський отримав тілесні ушкодження та втекли з місця події на автомобілі марки «ВАЗ 2109» номерний знак НОМЕР_3 та прямують в напрямку; села Озерне, Білоцерківського району.
Через декілька хвилин позивач та ОСОБА_3 помітили вказаний автомобіль на повороті в село Пилипча, Білоцерківського району, який зупинив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у зв`язку з чим здійснили зупинку автомобіля. У вказаному автомобілі перебували 4 особи чоловічої статті та 3 особи жіночої статті і один неповнолітній хлопець.
У той же час, на місце події також прибули інспектори ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .
Позивач зазначив, що під час спілкування з особами почалася бійка. В подальшому позивач почав відтягувати жінку від ОСОБА_2 , на що остання лежачи на спині нанесла ногою удар в область голови ОСОБА_1 , від якого останній впав, а піднявшись відчув біль у голові та оніміння.
Надалі, позивач помітив як водій поссажир автомобіля ОСОБА_11 зірвав з ОСОБА_6 бодікамеру, під час чого ОСОБА_1 намагався її забрати, на що ОСОБА_9 несподівано наніс удар кулаком в область голови поліцейського.
У подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_9 втекли з місця події, а жінка, яка нанесла удар ОСОБА_1 почала скаржитись на погане самопочуття та поїхала до КНП «Білоцерківська міська лікарня № 2» для отримання медичної допомоги.
Згідно п.5 висновку службового розслідування, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Київській області від 29.01.2021 року запропоновано, за порушення службової дисципліни, вимог статей 3, 8, 18 та 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті І Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-УІІІ, пунктів 10, 12 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від №357, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.05.2020 за № 443/34726, що виразилося у не недотриманні заходів особистої безпеки під час несення служби, перебуванні на місці події без засобів індивідуального захисту, а саме захисного шолому та бронежилету та як наслідок призвело до отримання ним тілесних ушкоджень, інспектору відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголосити догану.
Пунктом 2 наказу начальника Головного Управління Національної поліції в Київській області від 01.03.2021 №90 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» на інспектора відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.
Не погодившись із вищезазначеними наказами, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

V. Оцінка суду.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд зазначає, що Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію»).
Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі - Дисциплінарний статут).
Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статут, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Так, з матеріалів адміністративної справи встановлено та не заперечувалась представниками сторін, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стало те, що він 10.12.2020 у складі групи реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУ заступили на чергування по здійсненню превентивних заходів на території обслуговування підрозділу та виконуючи службові обов`язки ніс службу без вдягнутого засобу індивідуального захисту - бронежилета та захисного шолому.
З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття наказу про призначення службового розслідування стосовно позивача стала інформація, яка надійшла до Головного управління 11.12.2020 з Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області про отримання тілесних ушкоджень поліцейським відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області сержантом поліції ОСОБА_2 та інспектором відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1.
При цьому, позивач в обґрунтування власної позиції під час звернення до суду, вказував на те, що перебування в засобах індивідуального захисту (шолом (каска), бронежилет) об`єктивно не могло захистити його від отриманих травм, оскільки перелічені засоби індивідуального захисту забезпечують захист інших частин тіла, аніж вухо, так як область голови, де воно знаходиться, не прикривається шоломом.
Разом з тим, суд не може погодитись з такою позицією позивача, з огляду на таке.
На переконання суду гарантування виконання основних обов`язків та прав поліцейського може бути тільки при забезпечення їх особистої безпеки. Травмований, поранений, хворий поліцейський не здатний виконувати поставлені перед ним задачі, піддає підвищеному ризику громадян.
Визначальними чинниками особистої безпеки працівника Національної поліції є професійна захищеність його особи та професійно-психологічна готовність до дій у небезпечних ситуаціях.
Сутність безпеки діяльності працівників Національної поліції полягає в надійному захисті життя, здоров`я, честі, гідності та недоторканості останніх під час виконання ними своїх посадово-функціональних обов`язків стосовно охорони й забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників суспільних відносин.
При цьому, юридична природа безпеки діяльності поліцейського полягає в необхідності нормативного визначення усіх найважливіших питань щодо здійснення системи заходів по усуненню негативних, небезпечних факторів, які створюють загрозу життю, здоров`ю, честі, гідності та недоторканності особи рядового чи начальницького складу.
Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.02.2018 №111 затверджено Інструкцію з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (далі - Інструкція №111).
Згідно пункту 2 розділу І Інструкції №111, група реагування патрульної поліції (далі - ГРПП) - наряд патрульної поліції у складі не менше 2 працівників, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічного (громадського) порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, попередження правопорушень або подій, оперативного реагування на них.
Відповідно до пункту 10 ХІІІ Інструкції №111, поліцейські чергової служби органів (підрозділів) поліції під час чергування озброюються пістолетами з двома спорядженими магазинами, а поліцейські, що входять до складу нарядів поліції, окрім зазначеного озброєння, ще й засобами індивідуального захисту (бронежилетом та захисним шоломом), засобами активної оборони (гумовим або пластиковим кийком, засобами, спорядженими речовинами сльозогінної та дратівної дії, засобами обмеження рухомості). За необхідності з дозволу начальника органу (підрозділу) поліції їм можуть видаватися автоматична зброя та інші спеціальні засоби, визначені Законом України «Про Національну поліцію».
Судом встановлено, під час несення служби 10.12.2020 позивач входив у склад групи реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУ по здійсненню превентивних заходів на території обслуговування підрозділу. 
Разом з тим, позивач 10.12.2020 під час зупинки автомобіля з групою невідомих осіб, які вчинили бійку з працівниками поліції, перебував без засобу індивідуального захисту, бронежилета та шолома.
Суд зазначає, що 15.05.2018 Департаментом патрульної поліції НП України підпорядкованим підрозділам надано Доручення №5381/41/7/01-2018 «Про порядок носіння бронежилетів під час несення служби», яким доручено під час проведення інструктажів перед заступанням на службу наголошувати особовому складу на дотриманні мір особистої безпеки та постійному носінні засобів індивідуального захисту.
Також, відповідно до зазначеного Доручення, зобов`язано командирів стройових підрозділів здійснювати щоденний контроль за дотриманням поліцейськими вимог щодо перебування на службі у бронежилетах 2 класу захисту упродовж всієї зміни.
З пояснень позивача від 25.12.2020 судом встановлено, що 10.12.2020 року позивач був присутнім на інструктажі в приміщенні Білоцерківського ВП, який проведений перед заступанням на службу начальником ВРПП Білоцерківського ВП, майором поліції ОСОБА_12 . Під час інструктажу з особовим складом керівником було наголошено на дотриманні законності, транспортної дисципліни та особистої безпеки.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач під час несення служби 10.12.2020 під час зупинки автомобіля з групою невідомих осіб, які вчинили бійку з працівниками поліції зобов`язаний був перебувати у вдягнутому бронежилеті та шоломі, а відсутність такого є порушенням вимог Інструкції №111 та Дорученням ДПП НП України.
Отже, суд погоджується з твердженням відповідача щодо допущення позивачем дисциплінарного проступку, у вигляді недотримання положень, що регулюють службову діяльність.
Щодо проведення службового розслідування, суд зазначає, що відповідачем таке розслідування проведено з дотриманням права позивача на участь в ньому.
Суд зазначає, що чинне законодавство України не передбачає обов`язку органу поліції повідомити особу щодо якої проводиться службове розслідування про призначення такого розслідування до початку його проведення.
Поряд з цим, суд категорично оцінює твердження позивача про те, що дисциплінарна комісія використала його письмове пояснення, не повідомивши про мету його надання, ввівши в оману щодо його необхідності в кримінальному провадженні №12020110030003750.
З матеріалів службового розслідування вбачаєтеся, що 25.12.2020 у позивача були відібрані пояснення про обставини події 10.12.2020 під час несення служби. Пояснення відібрані старшим інспектором відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУНП в Київській області капітаном поліції Семенютою О.М.
На час виникнення спірних правовідносин інспекція з особового складу управління кадрового забезпечення, відповідно до наказу від 20 жовтня 2014 року №1108 затверджено Положення «Про Департамент кадрового забезпечення Міністерства внутрішніх справ України» було структурним підрозділом Департаменту кадрового забезпечення Міністерства внутрішніх справ України.
Пунктом 2.5 Положення визначено, що організація роботи зі зміцнення дисципліни та законності в діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, захисту та дотримання прав і законних інтересів громадян, проведення службових розслідувань, забезпечення повної та об`єктивної перевірки обставин надзвичайних подій, здійснення яких віднесено до компетенції Департаменту, проведення профілактичної роботи та надання методичної допомоги органам внутрішніх справ із зазначених питань.
Поряд з цим, суд наголошує на тому, що відповідно до визначених зазначеним Положенням завдань, інспекція з особового складу УКЗ не уповноважена здійснювати досудове розслідування кримінальних проваджень. 
Водночас, з судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.12.2020 року №2064 «Про призначення службового розслідування» затверджено склад дисциплінарної комісії, головою якої призначено старшого інспектора відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_13 .
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач усвідомлював мету надання пояснень та був обізнаний про проведення службового розслідування, також позивачем реалізовано право на участь у службовому розслідуванні шляхом надання відповідних пояснень, які були враховані під час складання Висновку службового розслідування. Тому, позивач не був позбавлений можливості подавати докази, документи, які мають значення для проведення службового розслідування, а також користуватися правової допомогою під час проведення службового розслідування, висловлювати зауваження щодо повноти проведення службового розслідування. 
Суд зазначає, що службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Відповідно до частин п`ятої та п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Подібна за змістом вимога міститься у пункті 7 розділу IV "Повноваження уповноваженого керівника та осіб, які беруть участь у проведенні службового розслідування" Порядку №893.
Цим пунктом, зокрема, передбачено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.
Стосовно тверджень щодо не ознайомлення з висновком службового розслідування та з матеріалами службового розслідування, суд вважає за необхідне звернути увагу представника на таке.
Порядок ознайомлення із висновком та матеріалами службового розслідування визначено Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом МВС України від 07.11.2018 № 893. 
Приписи підпункту 14 п.2 розділу III вказаного Положення визначено, що ознайомлення із затвердженим висновком та матеріалами службового розслідування проводиться головою дисциплінарної комісії за письмово оформленим волевиявленням поліцейського, стосовно якого проводилось службове розслідування. Однак будь-яких доказів рлзивачем не надано про долучення до матеріалів нових документів, виявлення бажання ознайомлення із затвердженим висновком, матеріалами службового розслідування не надходило.
Також, судом не встановлено порушення строків проведення службового розслідування, розпочатого наказом від 16.12.2020 року №2064.
Поряд з цим, суд зазначає, що положеннями частини п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Службовим розслідуванням встановлено, що позивачем порушенні вимоги вимог статей 3, 8, 18 та 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті І Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-УІІІ, пунктів 10, 12 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, що виразилося у не недотриманні заходів особистої безпеки під час несення служби, перебуванні на місці події без засобів індивідуального захисту, а саме захисного шолому та бронежилету та як наслідок призвело до отримання ним тілесних ушкоджень.
Отже, на підставі відомостей викладених у висновку службового розслідування відносно порушення позивачем службової дисципліни, дисциплінарною комісією рекомендовано до інспектора відділу реагування патрульної поліції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у виді догани.
На переконання суду твердження позивача про порушення порядку проведення службового розслідування є помилковими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Отже, право вибору виду дисциплінарного стягнення покладається безумовно на керівника, якому надано право застосовувати дисциплінарне стягнення до відповідного поліцейського, проте, таке стягнення повинно бути співмірним із допущеним дисциплінарним проступком.
В даному випадку, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що є найменш тяжким видом дисциплінарного стягнення після зауваження.
Суд зауважує, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.
Аналогічні висновки містять в постановах ВС від 21.12.2018 по справі № 805/623/16-а, від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 22.03.2019 у справі 804/676/18, від 22.11.2019 у справі 826/6107/18, від 31.03.2020 у справі 806/2492/16, від 25.06.2020 № 2240/2329/16.
При цьому, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі №814/2530/16 зазначив, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Також суд бере до уваги висновки Верховного Суду у постанові від 23.11.2023 у справі №420/14443/22 зробив такий висновок: за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження посадових осіб Відповідача щодо проведення службового розслідування із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, поліцейського ступеня тяжкості дисциплінарного проступку є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією відповідача.
Ураховуючи дійсно встановлені обставини справи та норми права, суд дійшов висновку, що під час розгляду справи не знайшла підтвердження позиція сторони позивача про порушення під час проведення службового розслідування вимог Дисциплінарного статуту та Порядку №893, а відомості викладені у висновку службового розслідування відносно порушення позивачем службової дисципліни є підтвердженим.
Так у пункті 23 Рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Суд враховує, що згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
У ході розгляду справи позивач не надав інших належних, допустимих та достовірних доказів, що з достатньою переконливістю свідчили б про порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування та спростовували твердження відповідача про порушення, що виразилося недотриманні заходів особистої безпеки під час несення служби, перебуванні на місці події без засобів індивідуального захисту, а саме захисного шолому та бронежилету.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийнятого рішення відносно позивача.
За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання наказу протиправними.

VІ. Судові витрати.
Судові витрати які підлягають стягненню на користь відповідача відсутні. 
Керуючись статтями 139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.