КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа № 758/5832/23
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7432/2024 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Рейнарт І.М. 
суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.
при секретарі Ящуку Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 5 грудня 2023 року (суддя Захарчук С.С.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, 
встановив:

у травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Першотравневськ, Дніпропетровської області, військовослужбовця Збройних Сил України (в/ч НОМЕР_1 ), який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населених пунктів Благодатне і Залізнянське Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання, в районі бойових дій, що пов`язане із виконанням обов`язку військової служби із захисту Батьківщини.
Мотивуючи подану заяву, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року № 32/321/501/13т, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України був мобілізований, зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 , як командир другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу четвертої стрілецької роти, ВОС - 100182А. Відповідно до витягу з наказу від 25 лютого 2022 року № 5 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 вважався таким, що з 25 лютого 2022 року справи і посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Заявниця зазначала, що 27 лютого 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив її, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Благодатне, Бахмутського району, Донецької області, її чоловік ОСОБА_2 зник безвісти.
Заявниця зазначала, що на підставі рапорту ТВО командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 від 18 лютого 2023 року було призначене службове 

розслідування, під час проведення якого було встановлено, що відповідно до витягу з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 18 лютого 2023 року № 280 стало відомо, що згідно з бойовим розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 11 лютого 2023 року № 813/дис., рота вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 зайняла ротний опорний пункт (РОП) № 5 за визначеними координатами в районі між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та вела оборонні дії у вказаному районі. ІНФОРМАЦІЯ_8 року з 12:00 год. по 15:00 год. противник здійснив артилерійський, мінометний та танковий обстріл позиції в районі н.п. Залізнянське та Благодатне Бахмутського району Донецької області, внаслідок чого був втрачений візуальний контакт, зокрема, з снайпером (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_2 , про подальшу його долю не відомо.
Заявниця посилалась на пояснення старшого стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , який зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 12:40 год. відбулось пряме влучання в бліндаж, у якому перебував ОСОБА_2 . Після того, як інші військовослужбовці спустились у бліндаж, крім іншого вони побачили вже мертвого ОСОБА_2 , проте сталось ще одне влучання у бліндаж, після якого евакуація тіла ОСОБА_2 стала неможливою. Подібні пояснення надав і ТВО заступника командира роти вогневої підтримки з морально-психологічного забезпечення молодший сержант ОСОБА_4 , який зазначив, що після повторного влучання в бліндаж, пролізти в нього було неможливо, а тому тіло ОСОБА_2 забрати не вдалось. Такі ж пояснення надав і номер-обслуги першого протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , також зазначивши, що наступного дня повернутись на вказану позицію було неможливо, тому що опорний пункт вже був зайнятий ворогом.
Також заявниця, посилаючись на матеріали службового розслідування, зазначала, що тіло старшого сержанта ОСОБА_2 ймовірно знаходиться за координатами GPS: 48,689155-37,938550, проте достатніх (вичерпних) фактів про загибель ОСОБА_2 , відомостей про його місцезнаходження та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступень тяжкості, не здобуто. Відтак, ОСОБА_2 вважається зниклим безвісти ІНФОРМАЦІЯ_8 року в районі населених пунктів Благодатне та Залізнянське Бахмутського району Донецької області під час виконання обов`язку військової служби, під час виконання бойового завдання, в районі бойових дій, що пов`язане із виконанням обов`язку військової служби із захисту Батьківщини, не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення навмисного заподіяння особі тілесного ушкодження.
Крім цього, заявниця зазначала, що за фактом зникнення безвісти ОСОБА_2 було зареєстровано кримінальні провадження № 12023052150000430 від 11 березня 2023 року за ч. 1 ст. 115 КК України та № 12023100070000563 від 15 березня 2023 року за ч. 1 ст. 115 КК України.
Заявниця посилалася на те, що 18 травня 2023 року вона звернулась до Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУЮУ із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , однак отримала відмову, оскільки є вичерпний перелік документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація смерті особи.
Заявниця посилалася на те, що встановлення факту смерті її чоловіка має для неї юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про його смерть, отримання соціальних виплат, передбачених діючим законодавством та інше. 

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 5 грудня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Заявниця не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів загибелі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 року, оскільки матеріали службового розслідування та пояснення інших військовослужбовців вказують на ймовірну загибель ОСОБА_2 .
Заявниця посилається на наведені нею у заяві факти та вказує, що згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Заявниця вважає, що наявні у матеріалах справи відомості підтверджують факт загибелі ОСОБА_2 за обставин, що викладені у заяві, а тому існують достатні правові підстави для задоволення заяви про встановлення факту його смерті.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду апеляційної скарги (с.с.177-179), своїх представників у судове засідання не направили, 29 квітня 2024 року начальник Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) І. Двойних надіслала на електронну адресу Київського апеляційного суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника відділу (с.с.181), ІНФОРМАЦІЯ_1 клопотання про відкладення апеляційного розгляду не подав, тому на підставі статті 372 ЦПК України колегія суддів провела розгляд апеляційної скарги у відсутність представників заінтересованих осіб.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 та її представника - адвоката Гончаренко К.О., які апеляційну скаргу підтримали, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 липня 2008 року (с.с.12), мають дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (с.с.13).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій підготовці) № 5 від 25 лютого 2022 року старшого сержанта запасу ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України та призначено на посаду командира другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу четвертої стрілецької роти, ВОС - 101182А, шпк - «молодший сержант» (с.с.19).
Згідно довідки № 110 від 10 лютого 2023 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_2 з 25 лютого 2022 року проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 (с.с.20).
Повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_6 № 1257 від 27 лютого 2023 року ОСОБА_1 сповіщено про те, що її чоловік - старший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , снайпер (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , призваний на військову службу по мобілізації, зник безвісти 17 

лютого 2023 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Благодатне Бахмутського району Донецької області (с.с.16). 
Відповідно до акту службового розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 від 7 березня 2023 року з метою уточнення причин та умов зникнення безвісті ІНФОРМАЦІЯ_8 року, зокрема, снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 проведено службове розслідування, під час якого, зокрема, встановлено, що відповідно до рапорту ТВО командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 року в період з 12:00 год. по 15:00 год. противник здійснив артилерійський, мінометний та танковий обстріл позицій в районі н.п. Залізнянське та Благодатне Бахмутського району Донецької області, внаслідок чого був втрачений візуальний контакт з бойовим медиком зенітно-ракетного артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_8 та снайпером (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_2 . Про подальшу долю та місце знаходження сержанта ОСОБА_8 та старшого сержанта ОСОБА_2 лейтенанту ОСОБА_7 невідомо. З пояснень ТВО заступника командира роти вогневої підтримки з морально-психологічного забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_4 , відібраних під час службового розслідування, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року внаслідок ворожого артилерійського, мінометного та танкового обстрілу позиції роти вогневої підтримки ВОП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » зник безвісти, зокрема, старший сержант ОСОБА_2 , ймовірно загинув під завалами бліндажу. Наступного дня повернутися на ВОП «ІНФОРМАЦІЯ_7» не було можливим у зв`язку з тим, що цей ВОП вже був зайнятий ворогом. За результатами службового розслідування встановлено, що достатніх (вичерпних) фактів (відомостей) про загибель снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 службовим розслідуванням не здобуто. Відомостей про місцезнаходження снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступеню їх тяжкості, службовим розслідуванням також не здобуто. Прийнято рішення вважати снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 зниклим безвісти ІНФОРМАЦІЯ_8 року в районі населених пунктів Благодатне та Залізнянське Бахмутського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби, під час виконання бойового завдання, в районі бойових дій, що пов`язане із виконанням обов`язку військової служби із захисту Батьківщини (с.с.24-43).
На підставі вказаного акту службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 7 березня 2023 року видано наказ № 102, відповідно до якого службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_8 року № 137 «Про призначення службового розслідування», визнано завершеним, визнано снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 зниклим безвісти ІНФОРМАЦІЯ_8 року в районі населених пунктів Благодатне та Залізнянське Бахмутського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби, під час виконання бойового завдання, в районі бойових дій, що пов`язане із виконанням обов`язку військової служби із захисту Батьківщини (с.с.44-45).
Листом Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві від 19 травня 2023 року ОСОБА_1 повідомлено про неможливість реєстрації смерті ОСОБА_2 на підставі наданих заявницею документів.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що 

заявницею не надано достатніх доказів, які б підтверджували смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.
ЦПК України містить чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть видати свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).
Вказані процедури різняться між собою, мають певні особливості та різні правові наслідки.
Зі змісту заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті вбачається, що вона посилається саме на пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України.
Пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2023 року по справі № 607/1612/23 зазначено, що: «вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на 

виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним. За змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Крім того, суди зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави».
Цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2019 року в справі № 490/342/17).
Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
У постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22З Верховний Суд прийшов до висновку, що «виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).»
Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 просить встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання обов`язку військової служби, під час виконання бойового завдання, в районі бойових дій, що пов`язане із виконанням обов`язку військової служби із захисту Батьківщини, з метою отримання соціальних виплат, передбачених діючим законодавством України, зокрема Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У підтвердження викладених у заяві обставин, заявниця посилалася на те, що загибель її чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_8 року підтверджується сповіщенням про зникнення безвісти її чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Благодатне Бахмутського району Донецької області, актом службового розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 та поясненнями військовослужбовців  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були надані під час службового розслідування, згідно яких ІНФОРМАЦІЯ_8 року 

близько 12:40 год. відбулось пряме влучання в бліндаж, у якому перебував ОСОБА_2 . Після того, як інші військовослужбовці спустились у бліндаж, крім іншого вони побачили вже мертвого ОСОБА_2 , проте сталось ще одне влучання у бліндаж, після якого евакуація тіла ОСОБА_2 стала неможливою.
Разом з цим, за результатами службового розслідування старший сержант ОСОБА_2 вважається зниклим безвісті ІНФОРМАЦІЯ_8 року під час виконання обов`язків військової служби, оскільки достатніх (вичерпних) фактів (відомостей) про загибель снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 службовим розслідуванням не здобуто; відомостей про місцезнаходження снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступеню їх тяжкості, службовим розслідуванням також не здобуто.
Виходячи з вищевикладеного, зазначені докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її чоловіка ОСОБА_2 (військовослужбовця) у певний час - ІНФОРМАЦІЯ_8 року під час виконання обов`язку військової служби за пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухвалення рішення повно встановлені обставини справи, оцінені надані докази, правильно застосовані норми матеріального права, тому відсутні підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Подільського районного суду міста Києва від 5 грудня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 5 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук