Справа № 754/15269/25
2/683/228/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Старокостянтинів 

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області 

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В. 

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №754/15269/25, 2/683/228/2026 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ТОВ «Бізнес Позика» вказує, що 29 листопада 2021 року сторони уклали в електронній формі договір №438093-КС-001 про надання кредиту (далі - кредитний договір), за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 25000 грн. строком на 24 тижнів за фіксованою процентною ставкою за кожен день користування кредитом у розмірі 0,8647%. 
У свою чергу, відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 
Проте, ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 04 вересня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 32342,87 грн., з яких: 18734,87 грн. – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 13608 грн. – сума прострочених платежів по процентах. 
За таких обставин ТОВ «Бізнес Позика» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 32342,87 грн. заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року цивільну справу за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України передано на розгляд до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» - Мишевська Н.М., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилась, у позовній заяві наявне її клопотання про розгляд справи у її відсутності, а також про проведення заочного розгляду у разі відсутності відповідачки.
Відповідачка ОСОБА_1 , яка повідомлена про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2026 року постановлено провести по справі заочний розгляд. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29 листопада 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір №438093-КС-001, за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачці кредит у розмірі 25000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а остання зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах, визначених цим договором і Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (пункт 1 кредитного договору).
Сторони узгодили строк кредиту: 24 тижнів; стандартну процентну ставку за кредитом: в день 0,8647%, фіксована; комісію за надання кредиту: 3750 грн.; строк дії договору: до 16 травня 2022 року; орієнтовну загальну вартість кредиту: 54960 грн. (пункт 2 кредитного договору).
Договір укладений сторонами дистанційно шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом (одноразовим ідентифікатором G-7710) 29 листопада 2021 року о 20:18:34. 
Пунктом 2 кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. 
29 листопада 2021 року о 20:28 ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало кредитні кошти в сумі 25000 грн. на банківську карту АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією про перерахунок коштів №466507849 від 29 листопада 2021 року, а також повідомленням АТ «УКРСИББАНК» №31-4-01/07-4497-БТ від 03.12.2025 та випискою про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 за період з 29.11.2021 по 16.05.2021.
Згідно наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором, вбачається, що на виконання зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 сплатила ТОВ «Бізнес Позика» 26380 грн., з яких: 6265,13 грн. – тіло кредиту, 16364,87 грн. – відсотки, 3750 грн. – комісія. 
ОСОБА_1 допустила прострочення платежів, а починаючи з 22 лютого 2022 року взагалі перестала здійснювати платежі за кредитним договором. 
Станом на 16 травня 2021 року (день закінчення строку кредитування) заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором склала 32342,87 грн., з яких: 18734,87 грн. – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 13608 грн. – сума прострочених платежів по процентах. 
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Із положень частини першої статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Досліджені судом докази вказують на те, що 29 листопада 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, на виконання якого ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало на картковий рахунок відповідачки кредитні кошти у розмірі 25000 грн., а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісію за надання кредиту в порядку, визначеному договором.
Свої зобов`язання за кредитним договором відповідачка виконала лише частково і після закінчення строку кредитування не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними у повному обсязі.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість.
При цьому, суд враховує, що наданий товариством розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та є правильним, а проценти за користування кредитними коштами нараховані в межах строку дії договору, тобто до 16 травня 2022 року.
Отже, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить 32342,87 грн., з яких: 18734,87 грн. – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 13608 грн. – сума прострочених платежів по процентах. 
Вказану заборгованість слід стягнути з відповідачки на користь позивача. 
Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено у повному обсязі, тому сплачений ним судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обсязі. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд 

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №438093-КС-001 від 29 листопада 2021 року в розмірі 32342,87 грн., з яких: 18734,87 грн. – сума прострочених платежів по тілу кредиту; 13608 грн. – сума прострочених платежів по процентах. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2422 грн. 40 коп. судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки,26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239. 
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце перебування як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Текст рішення складено 12 січня 2026 року.

Суддя: