ПОСТАНОВА 
Іменем України

16 січня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 393/519/25
провадження № 22-ц/4809/376/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,
учасники справи:
позивач –Госпрозрахункове комунальне підприємство «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2025 року у складі головуючого судді Подліпенця Є. О.
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
У вересні 2025 року Госпрозрахункове комунальне підприємство «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути із відповідачки на свою користь заборгованість за договором найму (оренди) житлової кімнати в гуртожитку в розмірі 32 105, 67 грн.
В обгрунтування вимог зазначено, що відповідачка ОСОБА_1 проживає в гуртожитку Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради, без укладення договору. 17 травня 2020 року закінчився термін дії додаткової угоди до договору найму (оренди) житлової кімнати у гуртожитку, підписаної сторонами по справі. Проте відповідачка відмовляється підписувати договір на користування приміщенням та продовжує проживати в гуртожитку без укладення договору. Позивач, у листі від 28 травня 2025 року за вих. № 50, звернувся до ОСОБА_1 з вимогою укласти договір на проживання і надати письмову відповідь до 01 червня 2025 року про дату укладання або відмову, проте остання не відреагувала на пропозицію. 
Згідно умов договору № 253 від 17 травня 2019 року для проживання відповідачці надана кімната № 223, загальною площею 13,7 кв.м, та остання зобов`язувалася проводити оплату комунальних послуг та за утримання гуртожитку. 
Відповідно до пункту 3.3. договору плата за утримання гуртожитку встановлюється у розмірі вартості встановленої на підставі затверджених планових розрахунків. 
На час звернення до суду договір припинив свою дію, але сторони продовжують його виконувати.
Щомісячно відповідачка отримувала розрахунки плати за утримання гуртожитку та комунальні послуги, але сплачувала їх не регулярно та не в повному обсязі, в зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість в розмірі 32 105,67 грн. 
Позивач неодноразово повідомляв відповідачку про наявність заборгованості, а саме листами №94 від 03 жовтня 2024 року та № 121 від 25 листопада 2024 року, але вимоги про необхідність сплати заборгованості остання проігнорувала.
Зазначено, що відсутність договору найму жилого приміщення в гуртожитку не звільняє особу, яка проживає в гуртожитку, від оплати отриманих нею житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2025 року задоволено позов Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування приміщенням місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області заборгованість за користування приміщенням місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб у розмірі 32 105 гривень 67 копійок.
Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області судові витрати по справі, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що відмова ОСОБА_1 від підписання договору найму (оренди) житлової кімнати в гуртожитку з КП ГП «Комфорт» не позбавляє її обов`язку оплачувати отримані по факту послуги. Сам факт користування наданими послугами свідчить про згоду відповідачки з умовами надання їй таких послуг, а відповідно, між сторонами склався фактичний договір. Оскільки відповідачка не здійснює добровільно сплату за утримання гуртожитку та отриманих комунальних послуг, відповідно позивач має право вимагати їх стягнення в судовому порядку. За встановлених у цій справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 32 105,67 грн.
Щодо стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, зазначено, що відповідачка не заявляла про необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а позивач подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, відтак суд дійшов висновку, що розмір судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи) у сумі 4 000,00 грн є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Риженко Денис Олегович, подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2025 року та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.
Зазначено, що договір найму (оренди) житла між позивачем та відповідачкою не був укладеним у встановленому чинним законодавством України порядку, а тому правові підстави для стягнення плати за користування житлом на підставі договірних правовідносин відсутні. Разом із цим, у зв`язку з відмовою відповідачки від укладання договору найму (оренди) житла, права позивача на отримання коштів за користування житловим приміщенням, на думку позивача, є порушеними і у нього, як у власника спірного нерухомого майна, виникає право вимагати стягнення коштів, обов`язок сплати яких був встановлений законом, зокрема статтею 162 ЖК України. Крім того, на обов`язок особи, яка користується чужим майном, вносити плату за користування цим майном, вказують положення частини третьої статті 403 ЦПК України. У такому разі суд, за доведеності певних обставин, має виходити з того, що відповідачка без достатньої правової підстави за рахунок позивача зберегла у себе кошти, які мала заплатити як орендну плату за користування спірною квартирою. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При таких обставинах, у зв`язку з тим, що відповідачка не вносила позивачу плату за користування спірним житловим приміщенням, в останнього виникає право вимагати стягнення таких коштів на підставі статті 1212 ЦК України. Саме такий спосіб захисту буде ефективним та призведе до поновлення порушеного права позивача. Проте, таких вимог у справі, яка переглядається, позивач не заявляв.
Відповідно до доданого позивачем свідоцтва про право власності на нерухоме майно, гуртожиток, у якому знаходиться житлове приміщення та в якому проживає відповідачка, знаходиться у власності Новгородківської селищної ради. Доказів будь-якого відношення позивача до будинку гуртожитку та на приміщення, у якому проживає відповідачка, позивачем надано не було. На якій правовій підставі позивач отримував оплату за управління та комунальні послуги у позовній заяві не зазначено. 
Відлповідачка заперечує правильність та обгрунтованість розрахунків заборгованості. Так, згаданий позивачем Порядок нарахування плати за житлово-комунальні послуги в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 » був затверджений рішенням виконавчого комітету Новгородківської селищної ради від 24 жовтня 2024 року №131. В той же час, період, за який було заявлено позовні вимоги починається з серпня 2022 року по червень 2025 року. Відтак, врегульованість питання нарахування плати за житлово-комунальні послуги підтверджується позивачем лише з листопада 2024 року по червень 2025 року, а неврегульованим є період з серпня 2022 року по червень 2025 року. 
Звертає увагу на наявність у розрахунку за 2022 рік, станом на 01 серпня 2022 року заборгованості в сумі 1 500,00 грн та підстави її походження, а точніше на відсутність жодного обгрунтування вказаної суми. Те ж стосується і обгрунтованості нарахування розміру заборгованості з послуг водопостачання, оскільки тариф за вказану послугу був визначений для ПТУ-36 рішенням виконавчого комітету Новгородківської селищної ради від 26 вересня 2024 року №119. Отже розмір заборгованості за період з серпня 2022 року по жовтень 2024 року є необгрунтованим. Розмір заборгованості по оплаті послуг з водовідведення також є необгрунтованим, оскільки не відповідає встановленим відповідним рішенням. 
З приводу стягнутого розміру судових витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, зазначає про відсутність акту прийняття виконаних робіт та детального опису наданої правничої допомоги, що унеможливлює дійти висновку про фактичне надання виконаних адвокатом робіт, їх прийняття та обгрунтованості їх розміру.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Вказує, що доводи апелянта щодо неналежного способу захисту є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права. Так, право позивача порушено невиконанням відповідачкою обов`язку оплати за фактично спожиті житлово – комунальні послуги та користування житлом, а не формальною відсутністю договору. Зазначає, що за змістом ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Отже, ОСОБА_1 , підтвердивши згоду з умовами фактичного договору з ГКП «Комфорт» на проживання у гуртожитку (найму кімнати), взяла на себе зобов`язання щомісячно сплачувати не тільки плату за найм кімнати, а й сплачувати за житлово-комунальні послуги, які можуть включати послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами. 
Звертає увагу, що скаржницею не спростовано того, що гуртожиток належить на праві комунальної власності територіальній громаді Новгородківської селищної ради та перебуває на балансі Комунального підприємства «Госпрозрахункове підприємство Новгородківської селищної ради «Комфорт». Матеріали справи не містять відомостей про належність вказаного гуртожитку іншій особі, а відповідачка, заперечуючи право наймодавця на пред`явлення позову у даній справі, у порядку ст. 81 ЦПК України не надала відповідних доказів на підтвердження своїх доводів. 
Стосовно наявності у розрахунку за 2022 рік станом на 01 серпня 2022 року заборгованості у розмірі 1500, 00 грн, зазначено наступне. Так, дана сума є вхідним сальдо, яка сформувалася за фактично спожиті послуги у попередніх періодах, які передували серпню 2022 року, та виникла внаслідок систематичної недоплати відповідачкою за послуги, коли тривав розгляд попередньої судової справи №393/602/20. 
Зазначає, що відповідачка на постійній основі відмовляється від оплати наданих послуг проте продовжує їх користування. 
Щодо розміру стягнутих судових витрат, зазначено, що Договір діє до 31 грудня 2025 року, а судовий процес ще триває, згідно договору про надання правничої (адвокатської допомоги) виконавець взяв на себе зобов`язання щодо представництва інтересів замовника, в тому числі і в суді апеляційної інстанції. Згідно ст. 137 ЦПК України, відшкодуванню підлягають витрати пов`язані з правничою допомогою, а не лише фактично сплачені на момент ухвалення рішення. 
Доводи апелянта про необґрунтованість нарахувань є безпідставними, тарифи, відповідно до яких здійснювалося нарахування заборгованості, встановлюються рішенням Кам`янецької (Новгородківської) селищної ради, які відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є обов`язковими до виконання. Суд першої інстанції досліджуючи розрахунок заборгованості, правомірно взяв за основу той факт, що нарахування здійснювалися за тарифами, які були чинними та оприлюдненими у встановленому законом порядку. Відповідачкою не оскаржувавалися відповідні рішення в визначеному законом порядку. Разом з тим, відповідачкою не надавалося жодного відповідного контрозрахунку на підтвердження своїх доводів (а.с.145-147).

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції, в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню із відповідачки на користь позивача та визначення судового збору підлягає зміні, а в частині стягнення із відповічки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
Згідно копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб — підприємців та громадських формувань та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Госпрозрахункове комунальне підприємство «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , засновником та власником є Кам`янецька (Новгородківська) селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, керівником являється ОСОБА_2 та здійснює, зокрема діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, інших засобів тимчасового розміщення (а.с. 48-53, 66-67).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 12 жовтня 2017 року № 00003647777 (а.с. 7-10).
Між КП ГП «Комфорт» та ОСОБА_1 10 жовтня 2017 року, 17 травня 2018 року, 17 листопада 2018 року, 17 травня 2019 року, 17 травня 2020 року було укладено договори найму (оренди) житлової кімнати у гуртожитку (а.с.11-31). 
Крім того, 17 листопада 2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду №328/18 до договору найму (оренди) житлової кімнати у гуртожитку № 253 від 17 травня 2019 року (а.с.33). 
За умовами вищевказаних договорів найму та додаткової угоди КП «Комфорт» (наймодавець) надає, а ОСОБА_1 (наймач) приймає у строкове платне користування для проживання кімнату № НОМЕР_1 , загальною площею 13,7 кв.м. та зобов`язується проводити оплату за проживання у гуртожитку у розмірі та порядку, передбаченому цим договором. Житло надається наймачу для тимчасового проживання без права приватизації. Плата за проживання та комунальні послуги сплачується наймачем щомісячно та встановлюється у розмірі вартості встановленої на підставі затверджених планових розрахунків (тарифів). Розмір оплати може змінюватися, у випадках змін чинного законодавства та у зв`язку зі зміною цін і тарифів на комунальні послуги.
В подальшому, ОСОБА_1 відмовилась підписувати запропонований їй позивачем договір найму житлової кімнати в гуртожитку. При цьому продовжила проживати у гуртожитку для ВПО.
Рішеннями виконавчого комітету Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області: №131 від 24 жовтня 2024 року затверджено Порядок нарахування плати за житлово-комунальні послуги в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 ; №3 від 25 лютого 2021 року затверджено КП ГП «Комфорт» розміру плати за послугу з управління гуртожитком; №119 від 26 вересня 2024 року встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання ПТУ № 36; № 150 від 28 листопада 2024 року затверджено КП «Новгородківське ГП «Комунальник» калькуляцію транспортних послуг асенізаційним автомобілем для організацій та населення; №58 від 24 червня 2021 року внесено зміни до рішення виконкому від 25 березня 2021 року № 12 «Про встановлення тарифів на надані послуги комунальним підприємством лінійною дільницею каналізаційного господарства»; №136 від 23 вересня 2021 року затверджено тарифи на комунальні послуги з поводження з твердими побутовими відходами, які надаються КП «Новгородківське ГП «Комунальник» (а.с.54-57,60-65.)
Згідно з розрахунками заборгованості, борг ОСОБА_1 (проживання без договору), кімната 223 (тариф згідно рішення виконкому № 3 від 25 лютого 2021 року з 01 березня 2021 року) за 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік, 2025 рік (по червень включно) становить 32105,67 грн (а.с.44-47). Сума заборгованості складається з вартості проживання у кімнаті, оренди холодильника, використання води, водовідведення, електроенергії, вивезення сміття.
Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України).
Для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки (речення 1 ч. 1 ст. 127 ЖК України). 
Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Особливості користування жилою площею в гуртожитку, який підлягає передачі у власність територіальної громади, визначаються законом (ст. 130 ЖК України).
Примірне положення про користування гуртожитками затверджується Кабінетом Міністрів України після консультацій з громадськістю, що проводяться відповідно до законодавства. Відповідно до Примірного положення про користування гуртожитками органи державної влади, органи місцевого самоврядування, власники гуртожитків після консультацій з громадськістю (громадськими об`єднаннями, створеними з метою захисту інтересів мешканців гуртожитків) за погодженням з профспілками (за наявності) затверджують положення про користування гуртожитками, що перебувають у їхній власності, управлінні, розпорядженні, користуванні (ст. 131 ЖК України).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно (ст. 629 ЦК України).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату (ч. 1 ст. 810 ЦК України).
Договір найму житла укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 811 ЦК України).
Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму (ч. 3 ст. 815 ЦК України).
Розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла (речення 1 ч. 1 ст. 820 ЦК України) 
Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла (ч. 3 ст. 820 ЦК України).
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).
Звертаючись до суду із цим позовом, позивач зазначав про те, що на даний час відповідачка ОСОБА_1 проживає у гуртожитку Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради, без укладення договору. Також зазначав, що 17 травня 2020 року закінчився термін дії Додаткової угоди до договору найму (оренди) житлової кімнати у гуртожитку, яка була підписана з обох сторін. Після спливу строку дії Додаткової угоди відповідачка відмовляється підписувати договір на користування приміщенням та продовжує проживати без договору.
Відповідачка не заперечує свого проживання у вказаному гуртожитку, а також користування житлово-комунальними послугами, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що відмова ОСОБА_1 від підписання договору з позивачем не позбавляє її обов`язку оплачувати отримані нею по факту послуги. Сам факт користування наданими послугами свідчить про згоду відповідачки з умовами надання їй таких послуг, відповідно між сторонами склались фактичні договірні правовідносини.
У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 263/11275/18 зазначено, що «у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3 ст. 205 ЦК України). Аналіз ст. 205 ЦК України свідчить, що волевиявлення учасника(-ів) правочину може виражатися в: певних діях; мовчанні; усній формі; письмовій (електронній) формі. Мовчання слід вважати вираженням волі сторони правочину, коли воно при конкретній ситуації може бути підданим оцінці як прояв волі, направленої на вчинення правочину. Законодавець передбачає можливість вираження волі сторони правочину мовчанням тільки в разі якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 205 ЦК України). Традиційним прикладом такого випадку виступає конструкція поновлення договору найму (tacite reconduction). Якщо наймач продовжує користуватися річчю після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 ЦК України). Сутність поновлення договору найму полягає в тому, що договір найму автоматично поновлюється на той же самий строк за умови, що: (а) наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму; (б) відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. При поновленні договору відбувається продовження договірних зв`язків після закінчення строку договору найму, коли наймач продовжує користуватися майном і відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. Цей договір поновлюється на той же строк та з умовами, що були передбачені у договорі».
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 686/11463/16-ц, від 22.05.2019 у справі № 128/4336/15-ц, від 25.08.2020 у справі № 592/345/17, від 24.02.2021 у справі № 296/4642/19, від 27.03.2023 № 725/61/21 Верховного Суду України від 18.05.2016 у справі № 6-2535цс15, від 15.05.2017 у справі № 6-1367цс16.
Підтвердивши згоду з умовами фактичного договору з КП «Комфорт» на проживання у гуртожитку (найму кімнати), відповідачка взяла на себе зобов`язання щомісячно сплачувати не тільки плату за найм кімнати, а й сплачувати за житлово-комунальні послуги, які можуть включати послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами.
Вказаним також спростовуються доводи апеляційної скарги про неправильно обраний позивачем спосіб захисту при звернення до суду із цим позовом.
В апеляційній скарзі відповідачка зазначає про те, що позивач не наділений правом стягнення із неї заборгованості за послуги, у зв`язку з тим, що гуртожиток, у якому знаходиться житлове приміщення та в якому проживає відповідачка, знаходиться у власності Новгородківської селищної ради. Доказів будь-якого відношення позивача до вказаного гуртожитку ним не надано.
Колегія суддів зазначає, що такі доводи є безпідставними суду з огляду на таке.
Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб — підприємців та громадських формувань та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Госпрозрахункове комунальне підприємство «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , засновником та власником є Кам`янецька (Новгородківська) селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, керівником являється ОСОБА_2 та здійснює, зокрема діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, інших засобів тимчасового розміщення (а.с. 48-53, 66-67).
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та не спростовано відповідачкою, що гуртожиток належить на праві комунальної власності територіальній громаді Новгородківської селищної ради та перебуває на балансі Комунального підприємства «Госпрозрахункове підприємство Новгородківської селищної ради «Комфорт».
Матеріали справи не містять відомостей про належність вказаного гуртожитку іншій особі, а відповідач, заперечуючи право наймодавця на пред`явлення позову у даній справі, у порядку ст. 81 ЦПК України не надала відповідних доказів на підтвердження своїх доводів.
За положеннями ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні`до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
За змістом ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
За змістом статей 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
За правилами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядуванн
Порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них визначається Примірним Положенням про користування гуртожитками, затвердженим Постановою КМУ від 20 червня 2018 року №498 (далі Положення), дія якого поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності.
Відповідно до п.7 Положення користування жилою площею здійснюється: у гуртожитках державної та комунальної форми власності-виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера; у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла.
Організація, що здійснює управління гуртожитком, може надавати наймачеві жилої площі в гуртожитку в користування ліжко, шафу для одягу, стільці, стіл, постільні речі (матрац, подушки, ковдри, постільну білизну) тощо. Перелік майна, що передається наймачеві, визначається договором (п. 14 Положення).
Пунктом 11 Положення передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зокрема, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 15 Положення особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.
Плата за проживання у гуртожитку включає:
- витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами);
- інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абз. 1 п. 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).
Рішеннями виконавчого комітету Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області: №131 від 24 жовтня 2024 року затверджено Порядок нарахування плати за житлово-комунальні послуги в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 ; №3 від 25 лютого 2021 року затверджено КП ГП «Комфорт» розміру плати за послугу з управління гуртожитком; №119 від 26 вересня 2024 року встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання ПТУ № 36; № 150 від 28 листопада 2024 року затверджено КП «Новгородківське ГП «Комунальник» калькуляцію транспортних послуг асенізаційним автомобілем для організацій та населення; №58 від 24 червня 2021 року внесено зміни до рішення виконкому від 25 березня 2021 року № 12 «Про встановлення тарифів на надані послуги комунальним підприємством лінійною дільницею каналізаційного господарства»; №136 від 23 вересня 2021 року затверджено тарифи на комунальні послуги з поводження з твердими побутовими відходами, які надаються КП «Новгородківське ГП «Комунальник» (а.с.54-57,60-65.)
Згідно з розрахунками заборгованості, борг ОСОБА_1 (проживання без договору), кімната 223 (тариф згідно рішення виконкому № 3 від 25 лютого 2021 року з 01 березня 2021 року) за 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік, 2025 рік (по червень включно) становить 32105,67 грн (а.с.44-47). 
Сума заборгованості складається з вартості проживання у кімнаті, оренди холодильника, використання води, водовідведення, електроенергії, вивезення сміття.
Згідно розрахунків заборгованості, нарахування плати за найм житла та комунальні послуги здійснювалось відповідно до встановлених тарифів рішеннями виконавчого комітету Новгородківської селищної ради. Нарахований позивачем розмір заборгованості відповідачкою не спростований.
Матеріали справи не містять будь-яких фактичних даних, що свідчать про протилежне.
Разом із тим, з наданих позивачем розрахунків установлено, що відповідачці також здійснювалось нарахування плати за холодильник (оренда холодильника): 300 грн – з серпня 2022 року по грудень 2022 року та 720 грн – з січня 2023 року по грудень 2023 року. А всього – 1020 грн.
Колегія суддів вважає, що нарахування відповідачці такої послуги як оренда холодильника, є безпідставним, оскільки в розмінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оренда холодильника не є житлово-комунальною послугою, а будь-які інші фактичні дані не підтверджують право позивача вимагати сплати грошових коштів за таку послугу, доказів зворотнього матеріали справи не містять.
За вказаних обставин, сума заборгованості відповідачки, яку просив стягнути позивач підлягає зменшенню, з урахуванням відсутності підстав стягувати із неї плату за оренду холодильника у загальному розмірі 1020 грн, а всього із ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 31 085, 67 грн, яка належно підтверджена позивачем та не спростована відповідачкою.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає таке.
Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (стаття 59 Конституції України).
Одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Положеннями частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з учиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону.
За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Звертаючись до суду із даним позовом, Госпрозрахункове комунальне підприємство «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області у позовній заяві заявило про стягнення із відповідачки на свою користь 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, а на підтвердження таких витрат надало договір про надання правничої (адвокатської) допомоги від 01 серпня 2025 року, ордер про надання правничої допомоги, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю.
Згідно ордеру про надання правничої допомоги, адвокат Патрашко І. А. здійснювала представництво інтересів позивача у суді першої інстанції на підставі договору про надання правничої допомоги від 01 серпня 2025 року (а.с.70).
01 серпня 2025 року між адвокатом Патрашко І. А. та Госпрозрахунковим комунальним підприємством «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області було укладено договір про надання правничої (адвокатської) допомоги.
Пунктом 3 договору визначено строки надання послуг, виконання робіт.
Пунктом 3.1. передбачено, що виконавець надає послуги згідно договору за місцем свого знаходження: АДРЕСА_4 . Замовник зобов`язаний своєчасно надати виконавцю документацію необхідну виконавцю для своєчасного та якісного надання послуг.
Пунктом 3.2. визначено, що виконавець зобов`язаний виконати свої зобов`язання по даному договору протягом розумного відрізку часу, мінімального необхідного для повного та якісного аналізу проставлених замовником питань.
Виконавець надає замовнику Акти виконаних робіт після виконання частини робіт один раз на місяць (п.3.3. договору).
Пунктом 3.4. договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення виконавцем рахунку за надані послуги – у 5 денний термін з моменту підписання акту.
Пунктом 4 визначено розмір та умови оплати.
Так, пунктом 4.1. передбачено, що послуги визначені умовами даного договору надаються виконавцем замовнику відповідно до підписаних актів виконаних робіт протягом одного року.
Пунктом 4.2. визначено, що загальна сума робіт по договору становить 4 000 грн.
Пунктом 4.3. договору передбачено, що для підтвердження виконання умов договору виконавець, щомісячно надає на адресу замовника акт виконаних робіт та рахунок (а.с.68-69).
Місцевий суд, задовольняючи клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зазначив, що відповідачка не заявляла про необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а позивач подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, відтак суд дійшов висновку, що розмір судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи) у сумі 4 000,00 грн є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи.
Водночас, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки у матеріалах справи відсутні докази щодо обсягу наданих позивачеві послуг правничої допомоги у справі до ухвалення рішення, оскільки відсутній акт виконаних робіт, складення якого передбачено умовами договору про надання правничої допомоги. 
За таких обставин, апеляційний приходить до висновку, що позивачем в установленому законом порядку не доведено вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, оскільки не надано відповідні акти про виконані роботи, як визначено умовами договору від 01 сепрня 2025 року, а також не доведено які саме послуги надавалися адвокатом у суді першої інстанції.
Оскільки витрати на професійну правничу допомогу документально не підтверджені та не доведені, висновок суду про наявність підстав для стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу є необгрунтованим.
За встановлених вище обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 частково знайшли своє підтвердження, тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення із відповідачки заборгованості за користування приміщенням місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб та в частині визначення розміру судового збору підлягає зміні, а в частині стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн - підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2025 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області заборгованості за користування приміщенням місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, а також визначення розміру судового збору, необхідно змінити та стягнути із ОСОБА_1 на користь Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області заборгованість за користування приміщенням місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб у розмірі 31 085, 67 грн, а також судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 931, 7 грн.
Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2025 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області про стягнення із ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню (вимоги апеляційної скарги задоволено на 3,18%), з позивача на користь відповідачки підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 115, 54 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Риженко Денис Олегович, задовольнити частково.
Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2025 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області заборгованості за користування приміщенням місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, а також визначення розміру судового збору, змінити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , місце проживання ВПО: АДРЕСА_6 ) на користь Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області (місце знаходження: вул. Криворізька, 44 А, с-ще Кам`янець, Кропивницького району, Кіровоградської області, 28200, ЄДРПОУ: 41211515) заборгованість за користування приміщенням місця тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб у розмірі 31 085, 67 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , місце проживання ВПО: АДРЕСА_3 ) на користь Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області (місце знаходження: вул. Криворізька, 44 А, с-ще Кам`янець, Кропивницького району, Кіровоградської області, ЄДРПОУ: 41211515) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 931, 7 грн.
Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2025 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області про стягнення із ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути із Госпрозрахункового комунального підприємства «Комфорт» Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області (місце знаходження: вул. Криворізька, 44 А, с-ще Кам`янець, Кропивницького району, Кіровоградської області, ЄДРПОУ: 41211515) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , місце проживання ВПО: АДРЕСА_3 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 115, 54 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Повна постанова складена 16.01.2026.

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко