ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/102/26 Справа № 705/5418/25 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Душин О. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
Як встановлено судом першої інстанції, водій ОСОБА_1 08.09.2025 о 23:17 у м. Умань по вул. Європейській, керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою алкотеста Драгер, результат позитивний 1,56‰, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що він дійсно перебував в стані алкогольного, однак не керував транспортним засобом, а перебував в автомобілі в якості пасажира.
Автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 керував його товариш ОСОБА_2 . Зазначає, що він передав своєму товаришу ОСОБА_3 в постійне користування зазначений автомобіль за два місяці до вказаної події.
При зупинці автомобіля працівники поліції взяли технічний паспорт на його автомобіль, де власником був зазначений він, та на нього і було складено протокол про адміністративне правопорушення, хоча він автомобілем не керував.
Суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність, повістку про час місце розгляду він отримав за місцем реєстрації в с. Залізничне Глованівського р-ну Кіровоградської області, тоді як постійно проживає в м. Умань Черкаська область.
Також судом не був повідомлений його захисник Білан О.Є., який надав суду ордер, договір про надання правничої допомоги та ознайомлювався з матеріалами справи, чим порушив його права на захист.
Враховуючи, що він не керував транспортним засобом, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Після освідування його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився ОСОБА_1 , який не повідомив про поважні причини свого неприбуття, що, з огляду на вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених його апеляційних вимог.

Перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України (далі ПДР) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порушення цих вимог тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 , викладену в апеляційній скарзі, про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 447916 від 098.09.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 08.09.2025 керував транспортним засобом ВВАЗ днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а. ПДР України;
- даними висновку тестування на алкоголь №6460 від 08.09.2025, який підписаний ОСОБА_1 , відповідно до якого, останній 08.09.2025 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,56 ‰;
- даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Огляд проведено за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, результат огляду на стан сп`яніння 1,56 ‰. В графі «З результатами згоден» ОСОБА_1 поставив свій підпис;
- даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який здійснював оформлення факту вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, повторно переглянутих апеляційним судом.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу за добровільної згоди останнього відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 працівником поліції запропоновано пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в закладі охорони здоров`я. Разом з тим, ОСОБА_1 погодився пройти обстеження на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу приладу Drager Alcotest 6810, в зв`язку з чим йому надано запакований одноразовий мунштук. Після проходження огляду та отримання його результату правопорушником не висловлювалася незгода з результатами обстеження та не виявляв бажання пройти повторне обстеження в медичному закладі, а тому за наслідками обстеження, за відсутності заперечень щодо результату обстеження на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, який вручений останньому під підпис. 
У протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 , який свідчить про те, що йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначив про те, що згоден з результатами огляду, про що останній поставив свій особистий підпис, також ОСОБА_1 підписав дані тесту № 6460 та протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень, та не вказував на те, що його права були порушені. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом , а водієм був його знайомий ОСОБА_2 , не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються відеозаписом з бодікамер поліцейських.
Обставини, які зафіксовані на нагрудні камери працівників поліції, надають достатні підстави для встановлення тієї обставини, що саме ОСОБА_1 08.09.2025 о 23-17 годині по вул. Європейській в м. Умань, керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 .
Більш того з відеозапису вбачається, що працівник поліції показував ОСОБА_1 записи з відеореєстратора про порушення ним ПДР України, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофора, на що ОСОБА_1 , відповів, що знає, що порушив, зазначивши - «Знаю, що порушив». Також ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що вживав алкогольні напої – пиво. Будь яких повідомлень про те, що автомобілем керувала інша особа ОСОБА_1 не висловлював. Навпаки вказував, що він їхав, він порушив правила ПДР України.
Твердження ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом іншою особою, судом сприймаються як явно надумані та направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 працівником поліції був відсторонений від керування транспортним засобом, про що останньому наголошено та роз`яснено про необхідність залучення тверезого водія.
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, не спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Інші доводи ОСОБА_1 і вказані ним недоліки, які є в матеріалах справи, сприймаються апеляційним судом, як несуттєві обставини, які не впливають на наявність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 . Доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, стороною останнім не надано.
Будь яких порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.
Тому вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена, його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.
Судом апеляційної інстанції поновлено права  ОСОБА_1 на захист, оскільки прийнято його апеляційну скаргу до розгляду. Апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, переглянуто відеозапис, а тому постанова місцевого суду з підстав, що  ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього.
Твердження ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не був повідомлений його захисник Білан О.Є. про розгляд справи, чим порушено його право на захист, спростовуються матеріалами справи, а саме довідкою про доставку SMS повідомлення одержувачу ОСОБА_4 про виклик його в судове засідання призначене на 09-30 годину 20.11.2025.
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 20 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба