Справа № 452/112/22 
Провадження № 1-кп/452/230/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року     м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
із участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №12021142290000424 від 08.10.2021 року про обвинувачення: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирець Самбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України; із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, -
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи визнаним придатним до військової служби за станом здоров`я та, будучи 16.08.2021 року попередженим про наслідки ухилення від навчальних військових зборів, сповіщеним про призов на військові збори у спосіб надання повістки, без поважних причин 14 вересня 2021 року о 08.00год не прибув на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ухилився як військовозобов`язаний від навчальних зборів.
Судом проаналізовано показання обвинуваченого, позицію прокурора, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України. Кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.
На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою провину в скоєнні кримінального проступку визнав повністю; у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлюючи протиправність своїх дій. 
Крім визнання вини обвинуваченим, його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена сукупністю зібраних доказів у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Тому, аналізуючи раніше наведене та матеріали кримінального провадження, суд переконаний у доведенні вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 337 КК України, оскільки він своїми умисними діями, будучи військовозобов`язаним, ухилився від навальних зборів.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; по місцю проживання скарг на нього не поступало; шкоди своїми діями не заподіяв.
У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості ним учиненого; також судом ураховано особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення проступку. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для переходу до більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинене, - не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності з поясненнями обвинуваченого; із урахуванням особи ОСОБА_4 , його сімейного становища, характеристики, поведінки до і після вчинення проступку, вимоги закону, встановлених соціальних зв`язків, - суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Цивільного позову за встановленим законом порядком не заявлено; витрати на залучення експерта та речові докази відсутні. 
Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 600(шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200(десять тисяч двісті)гривень.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя