КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/2674/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до відповідача: Генерального штабу Збройних Сил України (просп. Повітряних сил, б. 6, м. Київ, 03049, ЄДРПОУ 22991050)
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через уповноваженого представника, звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
1) Визнати рішення комісії Генерального штабу Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, оформлене протоколом від 25.03.2025 року № 3, щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , протиправним.
2) Скасувати рішення комісії Генерального штабу Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, оформлене протоколом від 25.03.2025 року № 3, щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;
3) Зобов`язати комісію Генерального штабу Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.
Від відповідача до суду надійшов відзив, в якому вказано, що відповідач під час розгляду заяви позивача щодо надання йому статусу учасника бойових дій діяв виключно в межах чинного законодавства України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Дослідивши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 .
Вказує, що під час проходження служби він брав безпосередню участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, в зв`язку з чим, на його переконання, набув право на отримання статусу учасника бойових дій.
В зв`язку з невжиттям військовою частиною заходів, спрямованих на отримання позивачем відповідного статусу, позивач, через представника, звернувся до військової частини НОМЕР_3 з запитом щодо отримання документів, необхідних для отримання статусу учасника бойових дій.
Після отримання пакету документів, представником позивача на адресу відповідача направлено заяву про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 . До заяви долучено: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордер на надання правничої допомоги; заяву про витребування Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; копію паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 ; витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості»; копію військового квитка з інформацією про проходження служби; згоду на збір та обробку персональних даних; дві кольорові фотокартки.
Згідно відповіді від 31.03.2025 № 388/4325: «….відповідно до ухваленого рішення комісією Генерального штабу Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (протокол від 25.03.2025 № 3) молодшому сержанту ОСОБА_1 , водію автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_2 , відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з наданням військовою частиною НОМЕР_4 інформації про відсутність у військових частинах НОМЕР_2 і НОМЕР_3 підтверджуючих документів, які є підставою для виготовлення довідки за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.».
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус ветеранів війни визначається Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Згідно з пунктом 19 частини 1 статті 6 Закону № 3551-XII:
19) військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.
Порядок надання статусу учасника бойових дій (крім осіб, особливості набуття статусу учасника бойових дій якими визначені у статті 6-1 цього Закону) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.
Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту (крім військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Служби безпеки України та осіб, які входять до складу розвідувальних органів України), або їх представники мають право відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг" подати заяву про надання статусу учасника бойових дій, у тому числі засобами Реєстру та/або Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, повноваження якої визначаються законодавством.
У такій заяві зазначаються відомості про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення та перебування безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також додаються копії відповідних документів, засвідчені підписом суб`єкта звернення (за наявності).
Якщо особа, яка подає заяву про надання статусу учасника бойових дій, не володіє такими відомостями (документами), комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій витребовує такі відомості (документи) за запитом в уповноваженого органу або особи в рамках міжвідомчої взаємодії суб`єктів владних повноважень, але не пізніше ніж через п`ять календарних днів від дати надходження такої заяви. Уповноважений орган або особа зобов`язані надати запитувані відомості (документи) або обґрунтувати причину відмови у наданні не пізніше ніж через 15 календарних днів від дати надходження такого запиту.
Не пізніше ніж через 10 календарних днів після отримання відомостей (документів) комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій приймає рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій.
Суд вказує, що визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затверджений постановою КМУ від 20.08.2014 №413 (далі по тексту Порядок №413).
Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку №413 (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою), статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Пунктом 4 Порядку №413 визначено, для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та були залучені до проведення таких заходів на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування безпосередньо в районах їх проведення, - довідка за формою згідно з додатком 4 та витяг з наказу Генерального штабу Збройних Сил про залучення до здійснення таких заходів, витяг з наказу Командувача об`єднаних сил або командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення таких заходів.
Для заявників, які залучалися до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці першому цього підпункту, витяги з бойових донесень, журналів бойових дій, які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.
Наказом Міністерства оборони України від 10.11.2022 № 369, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.11.2022 за № 1441/38777, затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та вирішення спірних питань щодо зарахування окремих періодів служби до вислуги років (далі – Положення № 369).
Відповідно до абз. третього пункту 1 Положення № 369 Комісії утворюються, зокрема, у Генеральному штабі Збройних Сил України.
Відповідно до пункту 15 Положення № 369 Комісії приймають рішення про визнання осіб учасниками бойових дій, зокрема, на підставі таких документів:
13) для військовослужбовців, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали травми (поранення, контузії, каліцтва), - довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України
До зазначеної довідки за власним бажанням особою можуть додаватись інші документи, які містять докази та підтверджують факт виконання особою особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, серед них: витяги (копії) бойових донесень; витяги (копії) з журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки); витяги (копії) з вахтових журналів; копії польотних листів; довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва); копії рапортів командирів підрозділів (груп), екіпажів кораблів (катерів, суден забезпечення, літаків, вертольотів) про виконання бойових (службових) завдань (знищення, захват техніки або живої сили противника); витяги з наказів Генерального штабу Збройних Сил України, командирів (начальників) органів військового управління, військових частин (органів, підрозділів), установ та закладів, Командувача об`єднаних сил, командувачів угруповань військ, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів виконання бойових (службових) завдань; витяги з наказів (по стройовій частині) командирів (начальників) органів військового управління, військових частин (органів, підрозділів), установ та закладів угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів виконання бойових (службових) завдань; документи про направлення у відрядження до (з) районів виконання бойових (службових) завдань та інші;
Відповідно до пункту 22 Положення № 369 Рішення Комісії оформлюється протоколом.
Згідно з пунктом 23 Положення № 369 протоколи засідання Комісії та підтвердні документи, на підставі яких прийнято рішення, підготовлені та сформовані відповідно до вимог законодавства, передаються на зберігання до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.
Як встановлено судом, позивач, перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_3 , виконував завдання з перевезення військових вантажів в інтересах військових частин ЗСУ.
Кадровим центром ЗСУ, з метою отримання перевірки наявності підстав надання позивачу статусу учасника бойових дій та отримання підтверджуючих документів /витягів, копій з журналів бойових дій, тобто документів які визначені Порядком №413/ направлено запит до відповідних військових частин.
Військовими частинами на запит Кадрового центру ЗСУ надано відповіді, з яких встановлено, що позивач, не приймав безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Вказано про відсутність в журналах бойових дій записів про залучення позивача до безпосередньої участі у вказаних вище за текстом заходів.
Як встановлено судом, в ході розгляду матеріалів Комісією Генерального штабу ЗСУ встановлено, що, у зв`язку з наданням військовою частиною НОМЕР_4 інформації про відсутність у військових частинах НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 підтверджуючих документів, які є підставою для виготовлення довідок про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, для надання статусу учасника бойових дій, згідно з витягом з протоколу засідання Комісії від 25.03.2025 № 3, позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій.
Отже, з вищенаведеного вбачається, що правові підстави для надання статусу учасника бойових дій позивачу у Комісії з огляду на вищевикладені обставини відсутні, про що, з посиланням на відповідні положення законодавства та підзаконних актів, які врегульовують порядок та підстави надання такого статусу, зазначено безпосередньо в оскаржуваному рішенні.
Щодо посилань представника позивача на постанову Верховного Суду від 11.04.2024 у справі №560/3153/23, суд вказує, що остання не є релевантною для застосування у вказаних правовідносинах.
Суд зазначає, що Верховним Судом в постанові від 11.04.2024 у справі №560/3153/23 надано оцінку щодо проведення виплат військовослужбовцям додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ №168.
Механізм виплати додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ №168 та надання статусу учасника бойових дій є різними за своєю правовою природою, а тому практика Верховного Суду від 11.04.2024 у справі №560/3153/23 в частині оцінки наявності у позивача права на отримання статусу учасника бойових дій застосуванню не підлягає.
Суд зауважує, що до матеріалів справи не було долучено доказів, які б свідчили про отримання позивачем збільшеної додаткової винагороди, як однієї з підстав, з якою він пов`язує свою безпосередню участь у участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України та, відповідно отриманням відповідного статусу. 
Разом з цим, докази виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди, з огляду на положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Порядку № 413 та Положення про комісію №369, яким безпосередньо врегульовано підстави для надання статусу УБД не відноситься до документів, які є підставою для надання відповідного статусу.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що подані на розгляд комісії документи не підтверджують безпосередньої участі позивача у виконанні ним бойових завдань.
Жодних інших доказів на підтвердження наявності підстав для надання позивачу статусу учасника бойових дій до суду не надано, з матеріалів справи не встановлено.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відтак, оскаржуване рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій є обґрунтованим та правомірним.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наявними в матеріалах справи доками, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО