Справа № 473/3117/25

Провадження №2/472/485/25

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

16 грудня 2025 року селище Веселинове 
Миколаївської області  

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
з участю секретаря 
судового засідання - Чорної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у с-щі Веселинове Миколаївської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2025 року до суду за підсудністю надійшла позовна заява позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ", позивач) до відповідача ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
В позовній заяві позивач зазначив, що 25 червня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8024954 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 14 000 гривень, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 360 днів та сплатити проценти за користування ними (далі - Договір позики) в розмірі 1,50 % на добу. Кредитодавець на виконання умов Договору позики надав ОСОБА_1 грошові кошти. Проте позичальник своїх зобов`язань за Договором позики належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 27.02.2025 року становить 45 900 гривень, з яких: 15 000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 400 гривень - сума заборгованості за процентами, 7 500 - сума заборгованості за пенею, штрафами.
27 лютого 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27022025, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 8024954 від 25 червня 2024 року. 
Крім того, 09 жовтня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитнів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 73433469 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 9 500 гривень, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 19 днів та сплатити проценти за користування ними (далі - Договір позики) в розмірі 0,213 % на добу, та сплатити комісію в розмірі 950 гривень. Кредитодавець на виконання умов Договору позики надав ОСОБА_1 грошові кошти. Проте позичальник своїх зобов`язань за Договором позики належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2025 року становить 15 451,47 гривень, з яких: 9 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 384,47 гривень - сума заборгованості за процентами, 4 617 гривень - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом, 950 гривень - сума заборгованості за комісією.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитнів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 73433469 від 09 жовтня 2024 року.
За наведеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь загальну заборгованість за наданим кредитом в розмірі 15451,47 гривень та судовий збір в розмірі 3 028 гривень.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві просив здійснювати розгляд справи у відсутність представника позивача та надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але до суду 18 листопада 2025 року подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також визнав позовні вимоги частково в межах суми тіла кредитів. Решту суму заборгованості просив списати, оскільки вважає, що з нього, як з військовослужбовця та учасника бойових дій, проценти та неустойка не підлягають стягненню.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 25 червня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8024954, що підтверджується копією зазначеного договору.
Договір позики підписано одноразовим електронним ідентифікатором як аналог власноручного підпису позичальника.
Згідно з договором позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, основними умовам кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. За умовами договору відповідачу надано кредитні кошти в сумі 14 000 гривень, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 360 днів та сплатити проценти за користування ними в розмірі 1,50 % на добу.
27 лютого 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27022025, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 8024954 від 25 червня 2024 року, що підтверджується копією договору факторингу, копією акту прийому-передачі реєстру боржників, витягом з реєстру боржників.
На думку позивача відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 27.02.2025 року становить 45 900 гривень, з яких: 15 000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 400 гривень - сума заборгованості за процентами, 7 500 - сума заборгованості за пенею, штрафами.
Крім того, судом встановлено, що 09 жовтня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитнів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 73433469, що підтверджується копією зазначеного договору.
Договір позики підписано одноразовим електронним ідентифікатором як аналог власноручного підпису позичальника.
Згідно з договором позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. За умовами договору відповідачу надано кредитні кошти в сумі 9 500 гривень, які він зобов`язався повернути Кредитодавцю протягом 19 днів та сплатити проценти за користування ними (далі - Договір позики) в розмірі 0,213 % на добу, та сплатити комісію в розмірі 950 гривень.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитнів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 73433469 від 09 жовтня 2024 року, що підтверджується копією договору факторингу, додатковими угодами до договору факторингу, копією акту прийому-передачі реєстру боржників, витягом з реєстру боржників.
На думку позивача відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2025 року становить 15 451,47 гривень, з яких: 9 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 384,47 гривень - сума заборгованості за процентами, 4 617 гривень - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом, 950 гривень - сума заборгованості за комісією. 
Також судом встановлено, що зазначені вище кредитні договори не оскаржений і є чинними.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України).
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Первісний кредитор обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Вказане також підтверджено відповідачем у своїй заяві від 18.11.2025 року, а також підтверджується розрахунками заборгованості первісних кредиторів.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису було підписано кредитні договори № 8024954 від 25 червня 2024 року та № 73433469 від 09 жовтня 2024 року, таблиці обчислення загальної вартості кредиту та паспорт кредиту.
Таким чином, з відповідачем було погоджено всі істотні умови кредитування.
Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 27022025 від 27.07.2025 року та розрахунку заборгованості сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 8024954 від 25 червня 2024 року станом на 27.02.2025 року становить 45 900 гривень, з яких: 15 000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 400 гривень - сума заборгованості за процентами, 7 500 - сума заборгованості за пенею, штрафами.
Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року та розрахунку заборгованості сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 73433469 від 09 жовтня 2024 року станом на 30.04.2025 року становить 15 451,47 гривень, з яких: 9 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 384,47 гривень - сума заборгованості за процентами, 4 617 гривень - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом, 950 гривень - сума заборгованості за комісією.
Вказані докази не спростовані відповідачем і на думку суду є достатніми на підтвердження розміру боргу відповідача за кредитними договорами.
Натомість, відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців" (у редакції, яка була чинною на момент укладення кредитного договору), передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період на весь час їх призову, а військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються (далі Закон).
Так, військовослужбовці, визначені пунктом 15 статті 14 Закону, які мають кредитні зобов`язання перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, мають право на встановлені законодавством пільги, а саме:
- звільнення від сплати процентів за користування кредитом;
- звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту.
Як вбачається з документів, що додані до його заяви від 18.11.2025 року, ОСОБА_1 з 22 квітня 2021 року і по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та є учасником бойових дій, що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2025 року, посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 07.12.2024 року, копією військового квиткка відповідача.
З огляду на це та приймаючи до уваги, що кредитні договори укладені відповідачем у період його військової служби, то відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати процентів та неустойки (пені, штрафів).
Таким чином, заборгованість за кредитним договором № 8024954 від 25 червня 2024 року, а саме: за процентами в розмірі 23 400 гривень, за пенею, штрафами в розмірі 7 500 гривень, заборгованість за кредитним договором № 73433469 від 09 жовтня 2024 року, а саме: за процентами в розмірі 384,47 гривень, за процентами за понадстрокове користування кредитом в розмірі 4 617 гривень, з відповідача не підлягає стягненню.
Отже, внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов кредитних договорів утворилася загальна заборгованість позичальника перед позивачем як правонаступником первісних кредиторів в розмірі 25 450,00 гривень, яка складається із заборгованості за кредитним договором № 8024954 від 25.06.2024 року станом на 27.02.2025 року в розмірі 15 000 гривень, що є сумою заборгованості за основною сумою боргу, та із заборгованості за кредитним договором № 73433469 від 09.10.2024 року станом на 30.04.2025 року в розмірі 10 450 гривень, з яких: 9 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 950 - сума заборгованості за комісією, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. 
Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, враховуючи, що позов задоволено частково, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1 256, 08 гривень судового збору (24 450,00 гривень х 3 028 гривень / 61 351,97 гривень). 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 77, 78, 79, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4, ЄДРПОУ 35625014, р/р IBAN № НОМЕР_4 в АТ "ТАСкомбанк") загальну заборгованість за кредитними договорами в розмірі 25 450 (двадцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень, яка складається із заборгованості за кредитним договором № 8024954 від 25.06.2024 року станом на 27.02.2025 року в розмірі 15 000 гривень, що є сумою заборгованості за основною сумою боргу, та із заборгованості за кредитним договором № 73433469 від 09.10.2024 року станом на 30.04.2025 року в розмірі 10 450 гривень, з яких: 9 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 950 - сума заборгованості за комісією; та стягнути судовий збір в розмірі 1 256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 (вісім) копійок.
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Веселинівського районного суду 
Миколаївської області Л.О. Орленко