ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" грудня 2025 р.                               Справа№ 910/5352/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Барсук  М.А.
суддів:            Руденко  М.А. 
          Пономаренка  Є.Ю. 
 
при секретарі:          Овчинніковій Я.Д.
за участю представників сторін:
від позивача: Панченко О.О., Курилова О.А.;
від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк”
на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 
у справі №910/5352/25 (суддя Курдельчук І.Д.)
за позовом Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк”
до Фізичної особи-підприємця Короленка Миколи Володимировича
про стягнення грошових коштів, -

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи у суді першої інстанції

У квітні 2025 року Акціонерне товариство “Перший Український Міжнародний Банк” (далі також - Банк) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Короленка Миколи Володимировича (далі також - Підприємець) про стягнення 311 849,73 грн заборгованості за кредитним договором, зумовленої неналежним виконанням Підприємцем зобов`язань з повного та вчасного повернення кредитних коштів, а також сплати передбачених договором інших обов`язкових платежів.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/5352/25 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Короленка Миколи Володимировича на користь Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк” 291 666, 64 грн заборгованості за сумою кредиту, 20 183, 09 грн простроченої заборгованості за комісією та 3 742, 20 грн судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано надання Банком кредиту та відсутністю доказів повернення Підприємцем як отриманих кредитних коштів у повному обсязі, так і сплати комісійної винагороди банку.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.07 2025 у справі № 910/5352/25 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Короленка Миколи Володимировича на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/5352/25 задоволено.
Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/5352/25 – скасовано,  провадження у справі №910/5352/25 – закрито.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Короленка Миколи Володимировича  на користь Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк” 3 742 ,20 грн  судового збору.
Ухвалюючи постанову, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до довідки АТ “ПУМБ” №К22-07.8/51 від 17.06.2025, кредит за договором № 712809120234 від 28.02.2024 погашено у повному обсязі 09.05.2025.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

20.10.2025 Господарським судом міста Києва постановлено окрему ухвалу щодо дій/бездіяльності адвоката Курилової Ольги Анатолівни (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДН №5179 на підставі Рішення Ради адвокатів Донецької області від 26.09.2017 №12).
Доведено до відома Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк”, Ради адвокатів Донецької області, Київську міську прокуратуру, Головне управління Національної поліції у місті Києві про виявлені судом порушення для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, які сприяють порушенню законодавства України, та притягнення до відповідальності посадової особи, дії та бездіяльність якої призвели до порушень.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що судом під час розгляду справи встановлено факт свідомого, умисного порушення представником Банку вимог процесуального закону, що призвело до ухвалення судового рішення про стягнення коштів, які вже були повернуті /сплачені Банку про що Банк, як позивач у господарській справі, в установленому порядку не повідомив суд.
За висновком суду першої інстанції, в діях представника адвоката Курилової Ольги Анатолівни, яка діяла від імені і в інтересах Банку за Договором та на підставі Довіреності, можуть вбачатися ознаки посадового злочину, передбаченого ст. 384 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з окремою ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство “Перший Український Міжнародний Банк” звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 у справі №910/5352/25.
Апеляційна скарга мотивована наступним:
- судом апеляційної інстанції не наголошувалось на тому, що наслідок у вигляді ухвалення рішення на користь АТ "ПУМБ" знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку зі з`ясуванням судом першої інстанції всіх обставин справи. Такою причиною є, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, неповідомлення відповідачем суду про погашення заборгованості;
- яким чином факт обізнаності позивача про погашення заборгованості відповідачем міг бути підставою для свідомого та умисного порушення представником численного переліку норм ГПК України, Правил адвокатської етики та ст. 384 КК України судом не зазначено;
- судом першої інстанції не встановлений факт надання завідомо недостовірних або підроблених доказів, або штучного створення доказів з боку представника позивача;
- Банк як позивач і адвокат Курилова О.А. як представник Банку, діяли в повній відповідності з вимогами законодавства, проте відповідач не надав до суду відомості щодо погашення заборгованості, що мало наслідком для нього необхідність звернення з апеляційною скаргою.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/5352/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді – Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою суду від 04.11.2025 залишено без руху апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 у справі №910/5352/25 та надано строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.
Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 16.12.2025.

Явка представників сторін

Представники відповідача у судове засідання 16.12.2025 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином шляхом направлення судової документації до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
А тому, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), враховуючи рекомендації, викладені у пункті 2.2. Правил організації ефективного господарського судочинства, затверджених рішенням загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 5 від 29.05.2024, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 16.12.2025 за відсутності представника відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до положень частин першої, п`ятої-сьомої  статті 246 ГПК України  визначено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Окрема ухвала суду у розумінні положень  статті 246 ГПК України  є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Тобто за своєю суттю окрема ухвала є формою реагування суду на виявлені порушення вимог законодавства та інструментом для їх усунення шляхом надання відповідних звернень особі/ особам, до компетенції та/або обов`язку яких відноситься усунення виявлених порушень.
Постановлення окремої ухвали є правом суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства (аналогічний висновок міститься у пункті 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 171/2124/18, у пункті 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2018 у справі № 521/18287/15-ц, постанові Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 906/344/21).
Підставою для прийняття окремої ухвали є виявлення порушення закону та встановлення причин і умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити (службова недбалість, зловживання владою тощо).
Аналізуючи викладене, обов`язковими умовами для прийняття окремої ухвали є порушення закону чи іншого нормативно-правового акта із чітким зазначенням такої норми та обґрунтуванням того, у чому саме полягає відповідне порушення.
Крім того, якщо під час розгляду справи встановлено ознаки кримінального правопорушення, суд, постановляючи окрему ухвалу про інформування прокурора або органу досудового розслідування, має вказати, ознаки якого саме кримінального правопорушення ним виявлено, а також обґрунтовувати, покликаючись на докази, які містяться в матеріалах справи, суть кримінального правопорушення.
Наведене правозастосування викладено у постановах Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 140/506/22, від 13.11.2023 у справі № 240/11485/22, від 07.12.2023 у справі № 420/21182/21, від 10.01.2024 у справі № 320/4936/23, від 14.03.2024 у справі № 420/10595/22, від 13.06.2024 у справі № 826/3979/18.
У цій справі суд першої інстанції вказав, що всупереч вимог ст. 13,14,42,74, 56, 61 ГПК України та ст. 42 Правил адвокатської етики представник позивача адвокат Курилова О.А. не повідомила суду дійсні обставини справи припинення існування предмету спору на момент ухвалення рішення суду, що стало підставою для його скасування судом апеляційної інстанції.
Суд першої інстанції вказав на факт свідомого, умисного порушення представником Банку вимог процесуального законодавства, що призвело до ухвалення судового рішення про стягнення коштів, які вже були повернуті /сплачені Банку про що Банк, як позивач у господарській справі, в установленому порядку не повідомив суд.
За висновком суду першої інстанції, адвокат Курилова О.А., який надавав правову допомогу, ввів суд в оману, не повідомивши, що спір за пред`явленим ним позовом вичерпано і врегульовано у позасудовому порядку, як було встановлено апеляційним судом.
З цих підстав суд першої інстанції вказав, що в діях представника адвоката Курилової Ольги Анатолівни, яка діяла від імені і в інтересах Банку за Договором про надання правової допомоги від 11.10.2019 року на підставі Довіреності від 29.07.2022 року посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваль К.О. зареєстрованою в реєстрі за №435 можуть вбачатися ознаки посадового злочину, передбаченого ст. 384 КК України.
Проте судом першої інстанції в оскаржуваній окремій ухвалі конкретно не зазначено закону чи іншого нормативно-правового акта (у тому числі його статтю, пункт тощо),  вимоги яких порушено саме адвокатом Куриловою Ольгою Анатолівною, як представником позивача, і чим саме було введено суд в оману.
Так, стаття 384 КК України, порушення якої було предявлено судом першої інстанції адвокату Куриловій Ользі Анатолівні, визначає відповідальність за введення в оману суду або іншого уповноваженого органу. 
Так, завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках. 
караються виправними роботами на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.
Ті самі дії, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів, -
караються виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.
В той же час, ненадання представником позивача відомостей про факт погашення заборгованості після відкриття провадження у справі не може кваліфікуватись як введення суду в оману згідно диспозиції статті 384 КК України, з огляду на вичерпний перелік відомостей, які підпадають під визначення такої відповідальності.
Посилання суду першої інстанції на приписи ст. 42 Правил адвокатської етики також є необґрунтованими, оскільки вони передбачають, що представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил.
Тобто, вказана норма є загальною, тоді як суд не навів конкретної норми Правил адвокатської етики, яка була порушена саме адвокатом Куриловою Ольгою Анатолівною, як представником позивача.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржувана окрема ухвала суду щодо дій/бездіяльності адвоката Курилової Ольги Анатолівни постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, зокрема частин п`ятої, сьомої, одинадцятої  статті 246 ГПК України, а тому і підстав для вжиття заходів реагування стосовно саме адвоката Курилової О.А. шляхом доведення до відома Ради адвокатів Донецької області, Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у місті Києві про виявлені порушення для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, які сприяють порушенню законодавства України, та притягнення до відповідальності посадової особи, у даному випадку не вбачається.
Водночас, стосовно дій самої юридичної особи – позивача, як банківської установи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, представником позивача адвокатом Куриловою Ольгою Анатолівною у судовому засіданні 16.12.2025 надані пояснення, відповідно до яких адвокати, як представники банку, не мають доступу до актуальної інформації про погашення боржниками кредитної заборгованості під час розгляду справи у суді, оскільки відповідна інформація становить банківську таємницю.
За поясненнями адвоката Курилової О.А., уповноважені особи банку інформації стосовно погашення заборгованості під час розгляду справи за відсутності відповідних запитів від адвокатів, які представляють інтереси банку у судах, не надають, а відповідної процедури надання банком такої інформації адвокатам, які здійснюють представництво банку у судах, не впроваджено.
Згідно положень частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2  ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Згідно ч. 3  ст. 42 ГПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Таким чином, на банк, як на учасника справи, покладається обов`язок із сприяння суду своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи шляхом подачі наявних у нього всіх доказів, зокрема і стосовно погашення заборгованості за кредитом.
Колегія суддів враховує, що інформація стосовно кредитних відносин між банком і клієнтом є банківською таємницею, яка регулюється вимогами Закону України «Про банки та банківську діяльність».
Водночас, стаття 62 Закону України Про банки та банківську діяльність» передбачає, що банк має право надавати інформацію, що становить банківську таємницю, суду, третейському суду, міжнародному комерційному арбітражу, нотаріусу, посадовим особам органів місцевого самоврядування та іноземним консульським установам, уповноваженим на вчинення нотаріальних дій, для захисту своїх прав та законних інтересів у справах, учасником у яких він є, в Україні або за кордоном.
Колегія суддів також враховує приписи п. 4 Положення про інформаційне забезпечення банками клієнтів щодо банківських та інших фінансових послуг, затверджених постановою НБУ № 141 від 28.11.2019, відповідно до яких банк несе відповідальність за актуальність та достовірність інформації, яка надається під час інформування клієнта. Банк забезпечує повноту та зрозумілість цієї інформації.
Банк розробляє та впроваджує внутрішні документи, які визначають порядок інформування клієнтів.
Тобто, на банк покладено відповідальність за актуальність та достовірність інформації, яка надається стосовно клієнта за наданими банківськими послугами.
Оскільки на позивача згідно приписів ст. 42 ГПК України покладено обов`язок із подачі усіх наявних доказів для об`єктивного встановлення всіх обставин справи, враховуючи встановлену Положенням відповідальність за актуальність та достовірність інформації, яка надається стосовно клієнта банківських послуг, а тому ухилення позивачем від вчинення дій щодо інформування суду про сплату клієнтом заборгованості за кредитним договором у даній справі, яка розглядалась в порядку письмового провадження, є недобросовісною поведінкою учасника справи, яка перешкоджає розгляду спору по суті, встановленню всіх обставин справи, перевірки їх відповідними доказами та є такою, що вчинена на шкоду клієнта банку.
Таким чином, під час розгляду даної справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про порушення саме позивачем – АТ «Перший Український Міжнародний Банк» норм ст. 42 ГПК України з урахуванням приписів Закону України «Про банки та банківську діяльність» та вимог Положення про інформаційне забезпечення банками клієнтів щодо банківських та інших фінансових послуг.
Відповідно до ч. 1  ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором (ч. 2  ст. 246 ГПК України).
Враховуючи встановлений факт ухилення АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від вчинення процесуальних дій щодо подачі суду актуальної інформації про здійснені розрахунки за кредитним договором, колегія суддів дійшла висновку про необхідність винесення окремої ухвали стосовно порушення саме АТ «Перший Український Міжнародний Банк» вимог Господарського процесуального кодексу України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було невірно застосовано норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду Київської області від 16.10.2025 підлягає частковому скасуванню.
Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк” на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 у справі № 910/5352/25 задовольнити частково.
2. Окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 у справі № 910/5352/25 частково скасувати, виклавши її мотивувальну частину в редакції даної постанови, а резолютивну частину в наступній редакції:
«Винести окрему ухвалу про порушення Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» норм Господарського процесуального кодексу України.
Повідомити органам управління АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про недоліки в роботі відповідальних посадових осіб АТ «Перший Український Міжнародний Банк» щодо належного та своєчасного інформування суду про здійснені розрахунки за кредитними договорами та необхідність вжиття відповідних організаційно-правових заходів для недопущення таких порушень при розгляді подібних справ.
Про результати розгляду окремої ухвали та вжиті заходи письмово повідомити Господарський суд міста Києва у місячний термін з дня отримання окремої ухвали в редакції постанови Північного апеляційного господарського суду».
3. Матеріали справи № 910/5352/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 19.12.2025

Головуючий суддя                                                            М.А. Барсук 

Судді                                                                                М.А. Руденко

                                                                                Є.Ю. Пономаренко