ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 р.	Справа № 626/2781/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Берестинського районного суду Харківської області від 10.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Бєлостоцька О. В., повний текст складено 10.10.25 по справі № 626/2781/25
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1   
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 звернувся до Берестинського районного суду Харківської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 19.08.2024 №428 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою ст.210 КУпАП; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 ; стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у загальному розмірі 2119 грн 60 коп., а також частково сплачений штраф у розмірі 3000 грн 00 коп. на розрахунковий рахунок Зачепилівської ВДВС у Красноградському районі Харківської області.
В адміністративному позові позивач заявив про поновлення строку звернення до суду з позовом та про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення штрафу органами державної виконавчої служби (АСВП 76785816) на підставі постанови № 428 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 19.08.2024 до вирішення справи по суті.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 05.09.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали на усунення недоліків – зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду та долучення належним чином засвідченої копії оскаржуваної постанови №428 від 19.08.2024 належної якості.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 05.09.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
30.09.2025 від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Стасенко Д.С. до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій представник позивача просить поновити пропущений строк звернення до суду із позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та прийняти її до провадження, а також вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення штрафу органами державної виконавчої служби (АСВП 76785816) на підставі постанови №428 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 19.08.2024 до вирішення справи по суті.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 10.10.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Берестинського районного суду Харківської області від 10.10.2025 та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження та розгляду заяви про забезпечення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова №428 від 19.08.2024 позивачем не була отримана належним чином – не надсилалася поштою та не вручалась особисто. Про її наявність стало відомо під час телефонної розмови з представником виконавчої служби саме 15.07.2025, після чого копія зазначеної постанови того ж дня була отримана у Зачепилівській ВДВС у Красноградському районі Харківської області під час отримання розрахункового рахунку, по якому позивач частково оплатив суму штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп. відповідно до відкритого за постановою №428 від 19.08.2024 виконавчого провадження ВП №76785816. Вказує, що позовна заява про скасування постанови була направлена позивачем на адресу Берестинського районного суду Харківської області за допомогою кур`єрської служби доставки ТВІН-ДМ № 222681 від 25.07.2025, тобто протягом 10 днів з дня її отримання, тому відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП строк на таке оскарження не був порушений. Стверджує, що зазначена позовна заява повернута кур`єром відправнику з підстав неприйняття її канцелярією суду. Під час огляду додатків до позовної заяви виявлена відсутність оригіналів квитанцій про сплату судового збору. Враховуючи втрату оригіналів квитанцій було повторно сплачено судовий збір відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» та повторно надіслано на адресу Берестинського районного суду Харківської області засобами поштового зв`язку «Нова пошта» позовну заяву з додатками та клопотання про долучення квитанцій про оплату судового збору та доказів направлення позовної заяви. Звертає увагу, що 01.09.2025 Берестинським районним судом Харківської області було отримано клопотання про долучення квитанцій про оплату судового збору та доказів направлення позовної заяви, де в додатках, окрім оригіналів двох квитанцій про сплату судового збору, позовної заяви з додатками, долучались також пакет з накладною та конверт з накладною. Однак при поверненні адміністративного позову разом із усіма додатками, саме конверт та пакет з накладною повернуті не були. Проте перед відправкою представником позивача зроблені їх фотокопії, де чітко вбачається, що на адресу кур`єра ПП «НВФ-ТВІН-ДМ» оформлено повернення відправлення після відмови отримання з адреси Берестинського районного суду Харківської області, а саме: м.Берестин, вул.Харківська, 127. Наголошує, що судом першої інстанції зазначалось, що судовий збір на заяву про забезпечення позову позивачем не сплачено, у зв`язку із чим її повернуто без розгляду. При цьому, оригінал самої квитанції про сплату зазначеного судового збору повернуто разом із матеріалами та оригіналом квитанції про сплату судового збору за подання адміністративного позову.
ІНФОРМАЦІЯ_3 не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.
Представник позивача в судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені представником позивача підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не можуть бути визнані поважними.
Повертаючи без розгляду заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що судовий збір за заяву про забезпечення позову, викладену у заяві про усунення недоліків, позивачем не сплачено.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав. 
Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі по тексту - КАС України), частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною 1 ст.168 КАС України встановлено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Згідно з п.п. 3, 5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Положеннями статей 160 та 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.
Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Частинами 1, 2 ст.169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Частиною 1 ст.118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
За змістом положень ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).
Відповідно до ст.289 КупАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Частиною 1 ст.291 КУпАП визначено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
У спірних правовідносинах позивач оскаржує постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 19.08.2024 №428 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою ст.210 КУпАП.
Судом першої інстанції встановлено, що про винесення оскаржуваної постанови позивач дізнався 15.07.2025 під час виконавчого провадження.
З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 31.08.2025, тобто з пропуском десятиденного строку на звернення до суду, що встановлений ч.2 ст.286 КАС України.
У відповідності до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.
Колегія суддів звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду у питанні поновлення строків (від 28.07.2022 у справі №9901/611/19), за якими поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
Колегія суддів зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
В обґрунтування підстав пропуску строку звернення до суду з позовом ОСОБА_1 зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови №428 від 19.08.2024 йому стало відомо під час телефонної розмови з представником виконавчої служби 15.07.2025, після чого копія зазначеної постанови того ж дня була отримана у Зачепилівському ВДВС у Красноградському районі Харківської області. Вказує, що позовна заява про скасування постанови направлена позивачем на адресу Берестинського районного суду Харківської області за допомогою кур`єрської служби доставки ПП «НВФ «ТВІН-ДМ» 25.07.2025 (протягом 10 днів з дня її отримання), тому відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП строк на таке оскарження не був порушений. Разом з тим, зазначена позовна заява повернута кур`єром відправнику з підстав неприйняття її канцелярією суду. Під час огляду додатків до позовної заяви була виявлена відсутність оригіналів квитанцій про сплату судового збору. Враховуючи втрату оригіналів квитанцій було повторно сплачено судовий збір відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» та 31.08.2025 повторно надіслано на адресу Берестинського районного суду Харківської області засобами поштового зв`язку «Нова пошта» позовну заяву з додатками та клопотання про долучення квитанцій про оплату судового збору та доказів направлення позовної заяви.
Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, колегія суддів зазначає, що статтею 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» (далі по тексту – Закон №2722-IX) визначені наступні поняття:
- послуги поштового зв`язку - діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів;
- кур`єрська послуга - послуга поштового зв`язку з пересилання поштового відправлення, приймання якого від відправника та/або вручення якого адресату здійснюється поза межами об`єкта поштового зв`язку;
- оператор поштового зв`язку - суб`єкт господарювання, що здійснює діяльність на території України та у встановленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку;
- поштове відправлення - письмова кореспонденція або посилка, або відправлення ЕМS, адресовані адресату (одержувачу), оформлені відповідно до законодавства та прийняті оператором поштового зв`язку до пересилання;
- розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Частинами 1-3 ст.15 Закону №2759-III визначено, що оператори поштового зв`язку надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства та можуть провадити іншу господарську діяльність у встановленому законом порядку.
Оператор поштового зв`язку для надання послуг поштового зв`язку може залучати мережу філій та/або відділень поштового зв`язку іншого оператора поштового зв`язку на договірній основі. Оператори поштового зв`язку повинні публічно повідомити умови доступу до власної мережі філій та/або відділень поштового зв`язку, дотримуючись принципів прозорості, об`єктивності та недискримінаційності.
Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Правила надання послуг поштового зв`язку затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» (далі по тексту – Правила №270).
Частиною 2 Правил №270 зазначено, що підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; електронні марки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом; розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.
Стаття 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР визначає форму, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форму та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Форма, зміст та порядок ведення розрахункових документів операторами поштового зв`язку врегульовані Інструкцією «Про порядок застосування, виготовлення, забезпечення та обліку розрахункових книжок оператором поштового зв`язку», затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2014 №6 (далі по тексту – Інструкція №6).
Пунктом 1.3. Інструкції №6 визначено, що ця Інструкція поширюється на всіх операторів поштового зв`язку незалежно від форм власності.
Відповідно до п.1.5. Інструкції №6 для забезпечення обліку розрахункових операцій в готівковій та/або безготівковій формах (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) операторами поштового зв`язку відповідно до Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 №417, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 №1618/24150, в органах доходів і зборів реєструються книги обліку розрахункових операцій на реєстратори розрахункових операцій, книги обліку розрахункових операцій на господарські одиниці та розрахункові книжки.
Пунктом 2.2. Інструкції №6 визначено, що для запису прийнятих реєстрованих поштових відправлень (листів, поштових карток, бандеролей, посилок, дрібних пакетів, мішків «М») застосовується розрахункова книжка ф. 1, форма якої наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. 
З аналізу вищенаведених норм встановлено, що до послуг поштового зв`язку належить діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів.
При цьому, надання послуг поштового зв`язку (кур`єрська доставка поштових відправлень), окрім іншого, повинно підтверджуватись розрахунковим документом (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), визначеним Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 24.10.2023 у справі №160/11782/21 та від 06.08.2024 у справі №420/25117/23.
Колегія суддів враховує наявні в матеріалах справи накладні від 25.07.2025 №222681 та №222682, згідно з якими ПП «НВФ «ТВІН-ДМ» надано ОСОБА_1 послуги з виїзду до Берестинського районного суду Харківської області та доставку одержувачу позовної заяви про скасування постанови. Спосіб оплати: за договором.
Відповідно до п.1 договору на разову доставку відправлення замовник замовляє, а виконавець надає замовнику в замовленому обсязі послуги кур`єрського поштового зв`язку мережі ПП «НВФ «ТВІН-ДМ».
Згідно з п.3 договору на разову доставку відправлення до обов`язком виконавця є надання послуг в замовленому обсязі за умовами договору та тарифів. 
Матеріалами справи підтверджено, що 26.08.2025 на адресу кур`єра ПП «НВФ «ТВІН-ДМ» надійшло повернення відправлення з адреси Берестинського районного суду Харківської області, а саме: м. Берестин, вул. Харківська, 127.
З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 31.08.2025.
Таким чином, позивачем вчинені дії щодо укладення з ПП «НВФ «ТВІН-ДМ» договору на разову доставку відправлення з метою кур`єрської доставки 25.07.2025 до Берестинського районного суду Харківської області позовної заяви про скасування постанови, що підтверджується накладними від 25.07.2025 №222681 та №222682.
Вважаючи неповажними причинами пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, суд першої інстанції послався на довідку керівника апарату Берестинського районного суду Харківської області Ткаченко Л.О. від 10.10.2025 №626/2781/25/12135/2025, з якої вбачається, що 25.07.2025 на адресу Берестинського районного суду Харківської області позовна заява ОСОБА_1 за допомогою служби кур`єрської доставки не надходила.
Однак, судом першої інстанції не надано жодних обґрунтувань наявним в матеріалах справи накладним від 25.07.2025 №222681, №222682 та оформленому поверненню з адреси Берестинського районного суду Харківської області, направленому 26.08.2025 на адресу кур`єра ПП «НВФ «ТВІН-ДМ»; не встановлено, чи підтверджується надання послуги поштового зв`язку (кур`єрська доставка поштового відправлення) розрахунковим документом; не встановлено дату подання позовної заяви за допомогою служби кур`єрської доставки, якщо суд першої інстанції вважав її не поданою 25.07.2025; не визначено терміну пропуску строку з моменту, як позивач дізнався про винесену постанову (15.07.2025), та датою звернення до суду з позовом за допомогою служби кур`єрської доставки, а також поважність такого пропуску, якщо такий пропуск має місце.
Відмова у поновленні пропуску строку звернення до суду з позовом лише з підстав наявності довідки керівника апарату Берестинського районного суду Харківської області Ткаченко Л.О. від 10.10.2025 №626/2781/25/12135/2025 про відсутність факту подачі позовної заяви до суду 25.07.2025, не може свідчити про оцінку судом всіх обставин справи та наданих позивачем документів на підтвердження поважності пропуску строку.
За цим, висновок суду першої інстанції про неповажність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду та повернення позовної заяви з цих підстав, є передчасним.
Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та свідчать про передчасність висновків суду першої інстанції про повернення адміністративного позову. 
Щодо висновків суду в частині повернення без розгляду заяви позивача про забезпечення позову та відповідних доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
В адміністративному позові позивач заявив про поновлення строку звернення до суду з позовом та про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення штрафу органами державної виконавчої служби (АСВП 76785816) на підставі постанови № 428 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 19.08.2024 до вирішення справи по суті.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 05.09.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали на усунення недоліків – зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду та долучення належним чином засвідченої копії оскаржуваної постанови №428 від 19.08.2024 належної якості.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 05.09.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Тобто, суд першої інстанції розглянув по суті заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та ухвалою від 05.09.2025 відмовив у її задоволенні, що не оскаржується позивачем в рамках даного питання.
Надалі, у заяві про усунення недоліків на виконання ухвали Берестинського районного суду Харківської області від 05.09.2025 про залишення позову без руху, позивач знову заявляє про забезпечення позову шляхом накладення заборони стягнення штрафу органами державної виконавчої служби (АСВП 76785816) на підставі постанови №428 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 19.08.2024 до вирішення справи по суті.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно з ч.4 ст.152 КАС України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Частиною 7 ст.154 КАС України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу або подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
Оскільки судовий збір за заяву про забезпечення позову, викладену у заяві про усунення недоліків, позивачем не сплачено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення без розгляду заяви позивача про забезпечення позову, викладеної у заяві про усунення недоліків.
За цим, доводи апеляційної скарги позивача про те, що оригінал самої квитанції про сплату зазначеного судового збору було повернуто разом із матеріалами та оригіналом квитанції про сплату судового збору за подання адміністративного позову, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки заяву про забезпечення позову, викладену у позовній заяві, судом першої інстанції розглянуто по суті та винесено ухвалу від 05.09.2025.
Інші доводи і заперечення сторін, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, при прийнятті ухвали про повернення позову, дійшов передчасних висновків та порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в цій частині.
Разом з тим, в частині повернення без розгляду заяви позивача про забезпечення позову суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права, тому в цій частині ухвала підлягає залишенню без змін.
За цим, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для направлення справи для вирішення питання щодо відкриття провадження та розгляду заяви про забезпечення позову, як просить позивач, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 
Згідно з ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу задовольнити частково.
Ухвалу Берестинського районного суду Харківської області від 10.10.2025 по справі № 626/2781/25 скасувати в частині повернення адміністративного позову ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Стасенко Діана Станіславівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В цій частині справу № 626/2781/25 направити до Берестинського районного суду Харківської області для продовження розгляду.
В іншій частині ухвалу Берестинського районного суду Харківської області від 10.10.2025 по справі № 626/2781/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.С. Чалий   І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складено 19.01.2026 року