ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року	Львів	Справа № 500/5916/24 пров. № А/857/6003/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Онишкевича Т.В.,
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Юзьків М.І., 
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Тернопіль,
дата складення повного тексту рішення 06 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

30.09.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати пункт 10 рішення Міністерства оборони України (далі – МО України), оформленого Протоколом засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних і призначенням i виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.07.2024 року № 9/в, про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, як доньці військовослужбовця, старшого солдата ОСОБА_2 , внаслідок його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання обов`язків військової служби на підставі підпункту "а" пункту 1 статті 16-2 підпункту 1 пункту 2 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей" 20.12.1991 №2011-XII у редакції, яка діяла станом на дату загибелі, та зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачці таку грошову допомогу.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 у справі №500/5916/24 позов було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 10 рішення МО України, оформленого протоколом засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №9/в від 29.07.2024, щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .
Зобов`язано відповідача прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , на підставі частини 1 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-XII.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що за змістом частини 1 статті 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей" та пункту 19 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, допомога не призначається з підстав, наведених такими нормами, лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі). Водночас сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами права, як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
Окрім того, під час розгляду цієї справи, суд дійшов висновку про пропуск позивачкою визначеного частиною 8 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей" строку з поважних, незалежних від неї причин, чого не враховано відповідачем під час прийняття ним оскаржуваного у цій справі рішення. 
У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено МО України, яке у своїй скарзі просило скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на помилкове тлумачення судом першої інстанції статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зазначає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачці в призначені одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її батька, військовослужбовця, оскільки висновком судово-медичної експертизи підтверджено наявність алкоголю в крові загиблого.
Окрім того, звертає увагу на пропуск позивачкою 3-річного строку з виплати одноразової грошової допомоги. Зауважує, що на дату загибелі батька позивачка була неповнолітньою особою та до досягнення нею повноліття всі юридичні дії, пов`язані з предметом позову, від її імені здійснювала її мати ОСОБА_3 , як її законний представник, а тому всі попередні заяви та документи подавалися саме нею в інтересах позивачки. Проте, звернулась матір позивачки (як і сама позивачка у подальшому) із заявою в понад встановлений законом 3-річний термін.
Як на підстави для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги Комісія МО України вказала на те, що загиблий військовослужбовець ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також на те, що позивачка пропустила встановлений законодавством України 3-річний строк для звернення за отриманням одноразової грошової допомоги.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки.
Пунктом 10 рішення Комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних і призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого Протоколом від 26.07.2024 № 9/в, відмовлено в призначенні грошової допомоги дочці загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок поранення, одержаного в результаті нещасного випадку, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_2 .
Відмова обґрунтована тим, що відповідно до положень статей 16-3, 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права, а призначення і виплата допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення ним адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.
Зі змісту витягу з протоколу Комісії слідує, що підставою прийняття цього рішення стали такі обставини: 
згідно з висновком експерта Попаснянського районного відділення судово-медичної експертизи від 11.06.2018 №53 під час проведення судово-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт у концентрації 3,77%;
ОСОБА_3 звернулась із заявою для призначення одноразової грошової допомоги в інтересах неповнолітньої дочки загиблого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом першої інстанції встановлено, що прийняттю оскаржуваного рішення передували такі обставини.
ОСОБА_2 в період з 27.12.2017 по 15.05.2018 проходив військову службу в Збройних Силах України за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №53 від 17.05.2018 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною смерті вказано – кульове поранення грудної клітки, місце смерті – Луганська область, Попаснянський район, н.п. Золоте-3, бойові позиції, обставини при яких відбулася травма – отримав поранення у наслідок бойових дій.
Згідно з висновком експерта Попаснянського районного відділення судово-медичної експертизи від 11.06.2018 №53 смерть ОСОБА_2 настала внаслідок наскрізного вогнепального кульового поранення грудної клітки, проникаючого в плевральну порожнину, супроводжуючого ушкодженням тканини лівої легені, який привів до гострої крововтрати. Дані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_2 , виявлено етиловий алкоголь в кількості 3,77%. Така концентрація алкоголю в крові відноситься до алкогольного сп`яніння тяжкого степеню.
Як слідує з Акту службового розслідування, складеного за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2018 №208-А в період з 15.05.2018 по 15.06.2018 за фактом загибелі старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_2 , комісією встановлено, що ОСОБА_2 15.05.2018 року о 22 год 20 хв отримав смертельне вогнепальне поранення в результаті обстрілу спостережного посту “Шайба”. У ході проведення розслідування було отримано пояснення солдатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та бойових медиків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .
У Акті службового розслідування зазначено таке.
Військовослужбовці, а саме: старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_2 , солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , сержант військової служби ОСОБА_5 у складі НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 виконували бойове завдання за призначенням – несли чергування на спостережному пості " ІНФОРМАЦІЯ_5 " взводного опорного пункту № НОМЕР_3 в районі виконання завдання за призначенням біля населеного пункту с. Катеринівка Попаснянського району Луганської області. Старшим на спостережному пості був сержант військової служби за контрактом ОСОБА_5 . Чергування на посту здійснюється цілодобово, позмінно, з закріпленою за військовослужбовцями індивідуальною зброєю. Під час бойового завдання всі військовослужбовці перебували у засобах індивідуального захисту.
Попередньо встановлено, що 15.05.2018 близько 22.00 старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_2 та солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 перебували на спостережному пості " ІНФОРМАЦІЯ_5 " та виконували бойове завдання.
У цей час розпочався обстріл з позицій незаконних російських та проросійських формувань з використанням стрілецької зброї з напрямку населеного пункту Первомайського в напрямку населеного пункту Катеринівка Луганської області. Військовослужбовці, а саме: старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_2 та солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , перебуваючи в окопі на спостережному пості " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", почувши постріли з боку противника, спостерігали за ним.
У результаті здійсненого обстрілу старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_2 отримав вогнепальне кульове поранення в область лівої сторони грудної клітки.
15.05.2018 дорогою до Гірської центральної районної лікарні Луганської області під час надання медичної допомоги медичними працівниками військової частини старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_2 помер, не приходячи до свідомості.
Таким чином, загибель старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_2 сталася при виконанні ним бойового завдання під час участі у складі сил та засобів, залучених до проведення Операції об`єднаних сил в Луганській області.
Відповідно до наданої 15.06.2018 інформації завідувачем Попаснянського відділення Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_9 та висновку експерта судово-токсикологічного дослідження від 11.06.2018 №1102 на момент смерті старший стрілець І механізованого відділення 2 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону солдат ОСОБА_10 перебував в стані алкогольного сп`яніння, а саме при судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_2 був виявлений алкоголь 3,77%. У ході проведення службового розслідування факту вживання алкогольних напоїв з боку сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_5 та солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 виявлено не було. Встановити причину знаходження старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння не вдалось.
У розділі "висновок" акту розслідування зазначено: "Смерть пов`язана із вчиненням кримінального правопорушення з боку незаконних російських та проросійських збройних формувань".
Листом від 04.03.2021 №204 16 Регіональна військово-лікарської комісія повернула до ІНФОРМАЦІЯ_6 без винесення експертного рішення документи учасника бойових дій старшого солдата за контрактом ОСОБА_2 , 1985 р.н., направлені 22.02.2021 для встановлення причинного зв`язку його смерті, як непідготовлені до розгляду у відповідності до вимог п. 21.31 Наказу МО України №402, у зв`язку із ненаданням всіх необхідних документів.
Відповідно до витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовця від 26.11.2021 №297 поранення (15.05.2018) старшого солдата за контрактом ОСОБА_2 , 1985 р.н., "Наскрізне кульове поранення грудної клітки. Гостра крововтрата. Алкоголь в крові в кількості 3,77проміле", яке згідно з висновком експерта №53 від 11.06.2018 Попаснянського районного відділення Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 21.05.2018, виданого Литвинівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області, та лікарського свідоцтва про смерть №53 від 17.05.2018, виданого Попаснянським районним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи, послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - поранення, одержане в результаті нещасного випадку, і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.
Листом від 17.01.2022 №11/1/268 ІНФОРМАЦІЯ_7 повернуто без реалізації до ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_1 ) документи ОСОБА_3 як такі, що прийняті безпідставно, оскільки згідно з висновком від 11.06.2018 №112 експерта Попаснянського районного відділення Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи при судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_2 був виявлений алкоголь 3,77% проміле.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2022 №5834 для членів сімей осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в АТО (ООС), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в АТО (ООС), яка видана ОСОБА_3 , старший солдат ОСОБА_2 захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та загинув в результаті кульового поранення грудної клітки, ушкодження внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій 15.05.2018 під час безпосередньої участі в Операції об`єднаних сил в Луганській області населеному пункті Катеринівка.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2023 у справі №500/941/22 задоволено позов ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 надати головному розпоряднику коштів - Міністерству оборони України документи ОСОБА_3 та висновок щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги за її заявою.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-XII (далі – Закон №2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
За змістом частини першої статті 16-2 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Відповідно до статті 16-3 зазначеного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Як передбачено статтею 16-4 Закону №2011-XII, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі – Порядок № 975).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 4 Порядку № 975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть) (пункт 5 Порядку № 975).
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги (пункти 12, 13, 19 Порядку № 975).
Проаналізувавши зміст статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», апеляційний суд дійшов висновку про те, що допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги членам його сім`ї.
Матеріли справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення безпосередньо ОСОБА_2 кримінального злочину або адміністративного правопорушення та/або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали своїм наслідком його загибель.
Вогнепальне поранення ОСОБА_2 під час виконання ним обов`язків військової служби перебуває у причинному зв`язку з настанням його смерті.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність права позивачки ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби на підставі пункту 1 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII.
Щодо доводів МО України про пропуск трирічного строку, протягом якого позивачка могла реалізувати право на отримання одноразової грошової допомоги, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до частини восьмої статті 16-3 Закону №2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Згідно з пунктом 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Отже, моментом виникнення у членів сім`ї загиблого військовослужбовця права на отримання одноразової грошової допомоги є дата смерті останнього, зазначена у свідоцтві про смерть.
У цій справі сторонами не заперечується, що визначений частиною 8 статті 16-3 Закону №2011-XII строк позивачкою був пропущений.
Підставою пропуску встановленого Законом №2011-XII строку позивачка вказує те, що постанова відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті, яка є одним із документів, необхідних для призначення одноразової грошової допомоги, була прийнята лише у листопаді 2021 року.
Вирішуючи питання чи є обставини, зазначені позивачкою, поважними причинами пропуску строку на звернення до уповноваженого органу для осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, суд першої інстанції виходив із такого.
Датою смерті загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 є 15.05.2018 що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №53 від 17.05.2018 та визнається учасниками справи.
Відтак, датою закінчення строку звернення до уповноваженого органу на отримання одноразової грошової допомоги є 15.05.2021.
Пунктом 10 Порядку № 975 для членів сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, визначено перелік документів які додаються до заяви про виплату одноразової грошової допомоги.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2020 № 1142, яка набрала чинності 21.11.2020 даний перелік документів доповнено постановою відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
Таким чином, в період з 21.11.2020 по 15.05.2021 позивачка за відсутності постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 не могла реалізувати право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 975.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі по тексту - Положення №402).
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення №402 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 21.9 Положення №402 унормовано, що визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, колишнього військовослужбовця, проводиться штатними ВЛК.
Згідно з пунктом 21.30 Положення №402 Постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення. 
Відповідно до пункту 21.31 військові комісаріати при зверненні до штатної ВЛК з питання причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) особи, яка звільнена з військової служби, видають довідку про проходження нею військової служби, вказують повну назву військової частини та її підпорядкованість, термін служби в ній і перебування у діючій армії, термін участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, випробуваннях ядерної зброї, проходження військової служби на забруднених територіях внаслідок Чорнобильської катастрофи, виконання регламентних робіт на ядерних боєприпасах, час і причину звільнення з військової служби.
Окрім того, залежно від конкретного випадку військові комісаріати надають до ВЛК:
а) військово-медичні та військово-облікові документи, які підтверджують факт медичного огляду ВЛК колишнього військовослужбовця у період проходження ним військової служби, оригінал свідоцтва про хворобу або довідку ВЛК (або їх копії, завірені військовим комісаром), довідки з архівів про перебування у військових (цивільних) лікувально-профілактичних закладах, про медичний огляд ВЛК, медичну книжку військовослужбовця, книжку червоноармійця, прохідне свідоцтво, витяг із наказу по частині про звільнення, свідоцтво про звільнення від військового обов`язку, військовий квиток тощо;
б) інші документи, які є в наявності у військовому комісаріаті або у колишнього військовослужбовця, які прямо чи опосередковано підтверджують військову службу, перебування на лікуванні, медичному огляді у ВЛК;
в) військові документи, які підтверджують факт поранення, каліцтва, контузії, травми (витяги із наказів по частині, бойові, службові характеристики, атестації, нагородні листи);
г) медичні справи на інвалідність (акти медичного огляду) із МСЕК, пенсійні справи, особові (пенсійні) справи офіцерів, прапорщиків, мічманів, жінок-військовослужбовців, які перебувають у запасі або у відставці;
ґ) дані про захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва) за матеріалами спецперевірки після звільнення із полону.
Таким чином, визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця проводиться штатними ВЛК за зверненнями та на підставі документів, які подаються ТЦК та СП (військові комісаріати), а не членів сім`ї загиблого військовослужбовця.
Як слідує з матеріалів справи, постанова штатної ВЛК про причинний зв`язок поранення, яке призвело до смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , прийнята 26.11.2021 (витяг з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у військовослужбовця від 26.11.2021 №297).
Водночас, судом першої інстанції встановлено, що питання про визначення причинного зв`язку смерті військовослужбовця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 перед 16 Регіональною ВЛК було поставлено ще у лютому 2021 року, тобто на час, коли визначений частиною 8 статті 16 Закону №2011-XII строк не сплив.
Однак, документи були повернуті на доопрацювання, у зв`язку з неналежною підготовкою (лист 16 Регіональної ВЛК від 04.03.2021 №204).
Попри те, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2023 у справі №500/941/22 задоволено позов ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 .
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_11 щодо відмови у направленні до Міністерства оборони України документів ОСОБА_3 для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у випадку загибелі військовослужбовця, згідно з Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 надати головному розпоряднику коштів - Міністерству оборони України документи ОСОБА_3 та висновок щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги за її заявою.
Вказаною постановою суду апеляційної інстанції встановлено, що у 2021 році позивачка звернулася із відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_12 (на даний час ІНФОРМАЦІЯ_7 , скорочено ІНФОРМАЦІЯ_13 ) про виплату їй на користь неповнолітньої доньки одноразової грошової допомоги у випадку загибелі військовослужбовців, згідно із Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Наприкінці липня 2021 року на її адресу надійшов лист з ІНФОРМАЦІЯ_13 за підписом військового комісара полковника ОСОБА_11 , яким позивачку повідомлено про те, що нею подано неповний комплект документів (відсутній висновок ВЛК), і їй необхідно звернутися повторно, але через районний військовий комісаріат. 
Вказаний висновок військово-лікарської комісії (на запит військового комісаріату) був складений лише в кінці листопада минулого року і позивачка його отримала наприкінці грудня 2021 року.
Після цього позивачка повторно звернулася через ІНФОРМАЦІЯ_14 до ІНФОРМАЦІЯ_15 з вимогою про подання документів Міжвідомчій комісії Міністерства оборони України про призначення одноразової грошової допомоги.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_13 , який отримано 26.01.2022, позивачку повідомлено, що подані нею документи повернуті в районний військовий комісаріат без реалізації, як такі що прийняті помилково.
Виходячи із зазначеного, суд першої інстанції дійшов до переконання, що неналежна підготовка ІНФОРМАЦІЯ_10 документів для розгляду штатною ВЛК питання про визначення причинного зв`язку смерті військовослужбовця ОСОБА_2 та дії ІНФОРМАЦІЯ_15 призвели до порушення права позивачки на отримання одноразової грошової допомоги.
З огляду на вказане суд першої інстанції прийшов висновку про пропуск позивачкою визначеного частиною восьмої статті 16-3 Закону №2011-XII строку з поважних, незалежних від неї причин, чого не враховано відповідачем під час прийняття ним оскаржуваного у даній справі рішення
Апеляційний суд погоджується з такою позицією суду першої інстанції та приходить висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав належних, достатніх та достовірних доказів, які б свідчили про правомірність прийнятого рішення, що оформлено протоколом засідання Комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №9/в від 29 липня 2024 року (пункт 10), а тому таке є протиправним та підставно скасовано судом першої інстанції.
Отже, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог відповідачем під сумнів не ставляться, а позивачем відповідної апеляційної скарги не подано. Отже у зазначеній частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі №500/5916/24 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар