ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

20 січня 2026 року	Справа №160/13061/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про вивизнання протиправними дії та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, стосовно не виплати поточної пенсії ОСОБА_1 та недоотриманої пенсії з 01.03.2024 року по теперішній час на його особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ “Акцент-Банк”;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснювати виплату поточної пенсії ОСОБА_1 , в тому числі суму недоотриманої пенсії з 01.03.2024 року по теперішній час з урахуванням масових перерахунків та з компенсацією втрати частини доходів, на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ “Акцент-Банк”.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що представником позивача було направлено до відповідача заяву про проведення виплати пенсії на визначений банківський рахунок із зазначенням реквізитів особистого банківського рахунку позивача, проте відповідачем у задоволенні заяви відмовлено, посилаючись на необхідність проходження позивачем фізичної ідентифікації. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі №160/13061/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відзиві на позовну заяву не визнає позовні вимоги, посилаючись на таке.
Пенсія може виплачуватися за довіреністю. Порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.
Механізм виплати пенсій та грошової допомоги одержувачам через поточні рахунки в банках регулюється Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами) (далі - Порядок № 1596).
Пунктом 10 Порядку № 1596 передбачено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.
Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
Можливість формування такої заяви передбачено в особистому електронному кабінеті пенсіонера, зареєстрованого на вебпорталі Пенсійного фонду України, у розділі “Щодо пенсійного забезпечення”- “Внесення змін до пенсійної справи”.
У разі надходження відповідної заяви, згідно вимог пункту 10 зазначеного Порядку №1596, буде розглянуто питання щодо виплати пенсії ОСОБА_2 через банківську установу АТ “Акцент Банк”.
12.01.2026 від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій він підтримує позовні вимоги і звертає увагу на те, що під «особистим зверненням пенсіонера» у п. 10 Порядку №1596, мається на увазі особисте підписання заяви паро виплату пенсії, а не фізичне переміщення цієї особистої заяви пенсіонером до відповідача.
Відмова відповідача у виплаті пенсії на банківський рахунок виключно через формальну відсутність особистої заяви, попри наявність належно оформленої заяви представника, є проявом непрямої дискримінації відповідача, оскільки такі дії істотно обмежують доступ до пенсійного забезпечення та непропорційно зачіпає права окремої національної групи (зокрема осіб єврейського походження).
Ухвалою суду від 20.01.2026 продовжено процесуальний строк розгляду справи до 20.01.2026.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 -позивач, громадянин України отримував пенсію за вислугу років. У листопаді 2005 позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїль, м. Ашдод.
Виплата пенсії здійснювалася на рахунок позивача відкритий у АТ «Ощадбанк», проте була припинена.
10.03.2025 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив перераховувати пенсію ОСОБА_1 на банківський рахунок за реквізитами наведеними у заяві.
До заяви були додані : апостильована та нотаріально завірена довіреність Матухнова Андрія Васильовича, довідка про реквізити видана АТ «А-Банк» ОСОБА_1 , належним чином засвідчена копія свідоцтва про право на займання адвокатською діяльністю та ордер про надання правової допомоги.
Листом від 24.03.2025 №13730-9266/М-01/8-0400/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило, що Пунктом 16 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, передбачено, що якщо суми пенсій одержуються за довіреністю більше як один рік або не одержуються з поточного рахунку більше як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити відповідний орган Пенсійного фонду.
На виконання вимог пункту 16 Порядку, банківською установою АТ «Ощадбанк» були надані списки осіб, кошти яких не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, в якому було зазначено призвіще ОСОБА_1 .
На підставі наданих списків ОСОБА_1 були направлені листи від 22.06.2022 №0400-010508-8/66664 та від 26.06.2023 за №0400-010508-8/91640 про необхідність особисто надати заяву до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Оскільки відповідної заяви не надійшло, виплата пенсії ОСОБА_1 була призупинена з 01.03.2024.
Продовження виплати пенсій (починаючи з місяця припинення) здійснюється у найближчий виплатний період після проходження особою фізичної ідентифікації в один із визначених способів:
1.Особисте звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України.
2.Ідентифікація одержувачів пенсій в установах АТ «Ощадбанк».
3.Звернення до закордонної дипломатичної установи України для отримання посвідчення, що фізична особа є живою. Видане в установленому порядку посвідчення разом із заявою про проходження ідентифікації (довільної форми) направити до територіального органу Пенсійного фонду України.
Позивач за захистом свої порушених прав і інтересів звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
За приписами ч. 2 ст. 19, ст. 24, ч. 1 ст. 46 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Гарантоване громадянам Конституцією України право на соціальний захист передбачене в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та в Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07.02.2014, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (п. 51 цього рішення).
У п. 54 рішення зазначено, що наведених вище міркувань достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Таким чином, враховуючи те, що рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною, суд дійшов висновку, що з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу УПФ має право відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV(далі - Закон №1058-ІV).
За визначенням наведеним в статті 1 Закону № 1058-ІVпенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця проживання та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.
Частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-ІV передбачені підстави припинення виплати пенсії.
Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном;
3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку;
3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин";
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 3.3. Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 оспорюваними нормами Закону № 1058-IV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.
Тобто, виходячи із чинного пенсійного законодавства, особа має право на отримання заробленої та призначеної пенсії незалежно від місця її проживання.
Відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058-ІV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення» від 25.04.2024 №3674-IX (набрав чинності з 23.06.2024) Закон №1058-ІV доповнено, зокрема, статтею 47-1, згідно з якою виплата пенсії особам, які тимчасово проживають за межами України, здійснюється на поточні рахунки, відкриті в установах банків, розташованих на території України, за умови проходження особою фізичної ідентифікації до 31 грудня кожного календарного року.
Порядок виплати пенсії на час тимчасового проживання за кордоном встановлюється Кабінетом Міністрів України.
З аналізу змісту наведених вище правових норм висновується, що у разі фактичного проживання пенсіонера в межах України виплата пенсії, за його вибором, може здійснюватися організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій (наприклад, через відділення поштового зв`язку), або через установи уповноважених банків. У свою чергу, у разі проживання пенсіонера за межами України виплата пенсії здійснюється на поточні рахунки, відкриті в установах банків, розташованих на території України, за умови проходження такою особою фізичної ідентифікації до 31 грудня кожного календарного року.
На виконання вимог статті 47-1 Закону №1058-ІV, 11.02.2025 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №299, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території (набрав чинності з 20.03.2025; далі Порядок №299).
Пунктом 1 Порядку №299 передбачено, що цей Порядок визначає механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхові виплати), зокрема, особам, які тимчасово проживають за межами України.
Відповідно до пункту 2 цього Порядку, під терміном «особи, які тимчасово проживають за межами України» розуміються громадяни України, які перебувають за межами України не менше ніж 183 дні (включаючи дні від`їзду та приїзду) протягом календарного року або отримали тимчасовий захист чи статус біженця за межами України у зв`язку з агресією Російської Федерації та не оформляли документів для постійного проживання за кордоном згідно із статтею 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».
Як встановлено вище судом, позивач є громадянином України, перебуває на обліку у відповідача і з 2005 виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, а отже, у розумінні Порядку №299, а є особою, яка тимчасово проживає за межами України.
Пунктом 5 Порядку №299 установлено, що виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат проводиться територіальним органом Пенсійного фонду України, в якому особа востаннє перебувала на обліку, або за заявою одержувача: 1) за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання на території України; 2) за зазначеним у заяві місцем проживання (перебування) на підконтрольній Україні території.
У разі відсутності заяви, передбаченої абзацами першим - третім цього пункту, територіальний орган Пенсійного фонду України, який проводить виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, визначається постановою правління Пенсійного фонду України.
За правилами пункту 6 цього ж Порядку, одержувачам, які тимчасово проживають за межами України, і тим, які проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат здійснюється за умови проходження особою фізичної ідентифікації до 31 грудня кожного календарного року.
Фізична ідентифікація одержувачів як процедура встановлення ідентифікаційних даних особи із документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної особи, здійснюється органами Пенсійного фонду України або установою уповноваженого банку, в якій особа отримує пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), страхові виплати.
До фізичної ідентифікації прирівнюється:
- авторизація в особистому електронному кабінеті на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія. Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія);
- ідентифікація особи за допомогою відеоконференцзв`язку, проведеного територіальним органом Пенсійного фонду України із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час сеансу якого пред`являються документи, що посвідчують особу, відповідно до порядку, встановленого правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінцифри.
Для підготовки даних для процедур ідентифікації особи за допомогою відеоконференцзв`язку та узагальнення їх результатів можуть використовуватись інформаційні технології із застосуванням складних комплексних завдань, системи наукових методів досліджень і алгоритмів обробки інформації, отриманих або самостійно створених під час роботи (елементи штучного інтелекту);
- посвідчення в установленому порядку за зверненням одержувача, який тимчасово проживає за кордоном, відповідною закордонною дипломатичною установою України факту, що особа є живою.
Документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою, разом із письмовою заявою особи про продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, складеною в довільній формі, надсилається рекомендованим поштовим відправленням або поштовим відправленням з оголошеною цінністю територіальному органу Пенсійного фонду України за місцем її перебування на обліку. Заява про продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат разом із сканованою копією документа про посвідчення факту, що фізична особа є живою, яка відповідає оригіналу документа і придатна для сприйняття її змісту (повинна містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), може бути подана через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Установи уповноважених банків щомісяця до 25 числа в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису через захищені канали зв`язку надсилають згідно з протоколами обміну інформацією Пенсійному фонду України інформацію про одержувачів, які пройшли фізичну ідентифікацію, та дату її проведення відповідно до абзацу другого цього пункту.
У свою чергу, згідно з пунктом 4 Порядку №299, пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) та страхові виплати виплачуються через установи уповноважених банків відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (далі Порядок №1596).
Так, абзацом другим пункту 4 Порядку №1596 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виплата пенсій особам, які тимчасово проживають за кордоном, здійснюється на поточні рахунки, відкриті в установах уповноважених банків, розташованих на території України.
За пунктом 5 Порядку №1596, уповноважені банки проводять операції з відкриття поточних рахунків, зарахування сум пенсій та грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на поточні рахунки і їх виплати відповідно до зобов`язань, визначених додатком до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1231, та укладених договорів, передбачених пунктом 3 цього Порядку.
У пункті 6 Порядку №1596 закріплено, що одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Матеріалами справи підтверджується, що 10.03.2025, через портал електронних послуг Пенсійного фонду України, представник позивача подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про проведення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений банківський рахунок, відкритий в АТ «Акцент-Банк», до якої долучив необхідні документи, в тому числі, довідку про реквізити банківського рахунку ОСОБА_1 яка містить усі необхідні реквізити поточного банківського рахунка, для перерахунку сум належної пенсії, довідка містить засвідчений печаткою підпис Голови правління банку Кандурова Ю.В. що є підтвердження того, що під час відкриття цього банківського рахунку проведено ідентифікацію позивача.
Таким чином, суд вважає, що позивачем пройдено фізичну ідентифікацію одержувача пенсії через установу самостійно обраного нею уповноваженого банку, в якому він висловила бажання отримувати пенсію.
Доказів відповідачем не надано.
Разом з тим під час розгляду справи судом з наданої відповіді Головного управління Пенсійного фонду представнику позивача встановлено, що виплата пенсії позивачу була призупинена з 01.03.2024 через неотримання призначеної пенсії з поточного рахунку більше як один рік. 
Таким чином, першочерговому вирішенню підлягає питання поновлення виплати позивачу пенсії та/або правомірності (обґрунтованості) рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати такої пенсії позивачу, що не є предметом позову в межах даної справи, а тому не оцінюється судом.
Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) (…) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
У період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном, заява про призначення (поновлення) пенсії та документи, необхідні для призначення (поновлення) пенсії, особами, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором) та отримали тимчасовий захист або статус біженця (далі - особи, які тимчасово проживають за кордоном), можуть надсилатись поштою.
Згідно з пунктами 2.8, 2.9 розділу ІІ цього Порядку, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Особи, які тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором), надсилають копії вищезазначених документів, засвідчені в порядку, визначеному пунктом 2.23 цього розділу, та документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою.
Положеннями пункту 2.23 розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення (поновлення) пенсії особи, які тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором), додають копії документів, в тому числі документів про отримання тимчасового захисту або статусу біженця та реєстрацію їх місця тимчасового проживання / перебування за кордоном (з перекладом), засвідчені дипломатичним представництвом або консульською установою України або нотаріально.
Слід також врахувати, що за правилами пункту 8 Порядку №299, пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) та страхові виплати, виплату яких припинено до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №299, у зв`язку з непроходженням одержувачем фізичної ідентифікації, скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесенням відомостей про це до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, поновлюються за заявами про поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат, що надійшли до органів Пенсійного фонду України, зокрема поданими з використанням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Дія), або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, у разі встановлення органами Пенсійного фонду України особи отримувача в режимі відеоконференцзв`язку із дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, під час якого пред`являються документи, що посвідчують особу.
Одержувачі, які тимчасово проживають за межами України або отримали тимчасовий захист або статус біженця, заяву про поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат можуть надіслати поштою в порядку, передбаченому абзацом восьмим пункту 6 цього Порядку.
Під час поновлення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат відповідно до цього пункту виплата проводиться за період, за який особі не було виплачено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), страхові виплати після їх припинення, на умовах, передбачених частиною першою статті 46 Закону №1058-IV та частиною четвертою статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Отже, чинним на день звернення позивача (її представника) до відповідача із заявою про виплату пенсії на новий (інший) банківський рахунок пенсійним законодавством, а саме Порядком №22-1, Порядком №299 та Порядком №1596 передбачений чіткий механізм виплати (відновлення виплати) пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України.
Водночас, подана представником позивача заява від 10.03.2025 про проведення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений банківський рахунок не є заявою про поновлення виплати пенсії позивачу в розумінні згаданих вище підзаконних нормативно-правових актів, що, свідчить про необґрунтованість поданої позивачем позовної заяви.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснювати позивачу виплату поточної пенсії, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 01.03.2024 з урахуванням масових перерахунків та компенсації втрати частини доходів, то оскільки такі вимоги є похідними від основних позовних вимог, вони також не підлягають задоволенню.
За правилами ч. 1 ст. 9 Кодекс у адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень частин 1 і 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі вищевикладеного, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду справи обставини у їх сукупності і наведені правові норми суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.
Оскільки у позовних вимогах відмовлено, суд не здійснює розподіл судових витрат. 
Керуючись ст.ст. 241-246,255, 262,293,295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона