ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 450/4010/13
провадження № 61-16745св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): Пархоменка П. І. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Краснощокова Є. В.
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Львівського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.
у цивільній справі 
за позовом 
Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - позивач, АТ «Сенс Банк»)
до
відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі - відповідачі)
про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,
ухвалив постанову про таке:
I. Вступ
1.           У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» 
(далі - ПАТ «Астра Банк»), правонаступниками якого є Акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - АТ «Дельта Банк»), Акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі - АТ «Альфа Банк»), звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.
2.           Представник ОСОБА_2 - адвокат Заяць І. І. у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив у позові відмовити. ОСОБА_1  у судове засідання не з`явився.
3.           Суд першої інстанції у позові відмовив.
4.           Апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасував, позов задовольнив частково.
5.           Відповідач ОСОБА_1 оскаржив постанову апеляційного суду 
в касаційному порядку. Підставою касаційного оскарження вказав те, що апеляційний суд не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду, перелік яких навів у касаційній скарзі. 
Також, посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зазначає, що апеляційний суд вийшов за межі апеляційної скарги та не здійснив належну оцінку доказів.
6.           Ключовим у спірних правовідносинах є питання, чи наявні підстави для стягнення заборгованості, та як наслідок, для звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок її погашення.
7.           Оскаржуване судове рішення переглядається в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), 
у зв`язку з чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.
ІІ. Короткий зміст позовних вимог
8.           Позов обґрунтований так:
-                  27 червня 2012 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з яким йому надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 200 000 грн зі строком користування до 26 січня 2017 року зі сплатою 20,49 % річних від суми кредиту за користування кредитними коштами;
-                  27 червня 2012 року на забезпечення вимог виконання умов кредитного договору між ПАТ «Астра Банк» та  ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Вегерою Н. Б., згідно з яким передано в іпотеку житловий будинок, що складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, загальною площею 110,3 кв. м на АДРЕСА_1 (далі - спірний будинок) та земельну ділянку, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,1142 га за тією ж адресою (далі - спірна земельна ділянка);
-                  у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у позичальника виникла заборгованість у розмірі 282 814,73 грн, 
з яких 199 767,50 грн - заборгованість за кредитом, 24 110,84 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитним коштами, 
2,24 грн - заборгованість за комісією за управління кредитними коштами, 
58 814,73 грн. - заборгованість за пенею;
-                  банк звертався до відповідачів з повідомленнями (вимогами) про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором та сплату заборгованості, однак такі вимоги залишилися без виконання, тому у разі порушення основного зобов`язання та або умов іпотечного договору іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
9.           Враховуючи викладене, остаточно сформувавши позовні вимоги, позивач просив:
-                  стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 26 січня 2012 року у розмірі 282 814,73 грн;
-                  в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на суму 282 814,73 грн звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме спірні житловий будинок та земельну ділянку, які належать на праві власності ОСОБА_2 , шляхом реалізації на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, що становить 770 302 грн.
ІII. Короткий змістрішення суду першої інстанції
10.        Рішенням Пустомитівський районний суд Львівської області 
від 23 листопада 2023 року у позові відмовлено.
11.        Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з такого:
-                  не вдалося встановити, чи фактично відбулося відступлення ПАТ «Астра Банк» на користь ПАТ «Дельта Банк» прав та зобов`язань за кредитним договором;
-                  належних та допустимих доказів переходу до ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за цим договором не надано, в матеріалах справи відсутній акт приймання - передачі за договором відступлення прав вимоги, крім того, 
АТ «Альфа Банк» не підтвердило сплату ПАТ «Дельта Банк» коштів за придбання активів;
-                  позивач не довів своїх прав на відступлення на його користь прав вимоги, оскільки до матеріалів справ не надано належних та допустимих доказів переходу до нього прав та обов`язків первісного кредитора, не доведено права вимоги до відповідачів.
IV. Короткий змістпостанови апеляційного суду
12.        Постановою Львівського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» задоволено частково. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 листопада 
2023 року скасовано, ухвалено нове про часткове задоволення позову.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 01 серпня 2013 року в розмірі 210 266,98 грн, з яких: 
199 767,50 грн - заборгованість за кредитними коштами; 10 317,20 грн - за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами; 182,28 грн - за нарахованою пенею.
У рахунок погашення заборгованості  ОСОБА_1 за кредитним договором 
на суму 210 266,98 грн звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме спірні житловий будинок та земельну ділянку, які належать на праві власності ОСОБА_2 , шляхом реалізації на торгах, встановивши початкову ціну продажу предметів іпотеки для їх подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки нерухомого майна під час проведення виконавчих дій. В іншій частині позову відмовлено.
Зупинено виконання постанови апеляційного суду у частині звернення стягнення на предмети іпотеки на період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
13.        Апеляційний суд, задовольнивши позов частково, виходив з такого:
-                  висновок районного суду про відсутність доказів переходу до 
ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором спростовується наявним в матеріалах справи Актом приймання - передачі прав вимоги до договору купівлі - продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, яким підтверджується передача продавцем ПАТ «Астра Банк» покупцю ПАТ «Дельта Банк» права вимоги, зазначеного в додатку до цього Акта, що посвідчує факт здійснення відступлення, в додатку зазначено кредитний договір № 150102037102012 від 27 червня 2012 року;
-                  відповідно до договору відступлення права вимоги від 09 грудня 
2019 року № 2098/К, укладеного 09 грудня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа Банк», ПАТ «Дельта Банк» продало (відступило) права вимоги та передало їх АТ «Альфа Банк», що змінило назву на АТ «Сенс Банк», а останнє прийняло їх і сплатило загальну купівельну ціну, що підтверджується меморіальним ордером від 09 жовтня 2019 року № 2924522;
-                  звернення банку 17 липня 2013 року до відповідачів з листом - вимогою про дострокове повернення протягом тридцяти днів від дати отримання листа - вимоги кредитних коштів і відсотків за користування кредитними коштами, які отримані ними відповідно 24 липня 2013 року та 
23 липня 2013 року, змінило строк виконання зобов`язань за кредитним договором, тому нарахування процентів за користування кредитними коштами та пені після тридцяти днів з дня отримання ними листа - вимоги, 
є незаконним;
-                  розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджується заборгованість ОСОБА_1  станом на 01 серпня 2013 року в сумі 210 266,98 грн, відповідачі заперечень щодо цієї суми заборгованості не надали, не спростували іншим розрахунком;
-                  оскільки зобов`язання за кредитним договором невиконані, відповідно іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки;
-                  відсутність у продавця оригіналів договорів, за якими відступається право вимоги, не може впливати на дійсність договору відступлення, оскільки законодавство не передбачає, що первісний кредитор у зобов`язанні має передати новому кредиторові винятково оригінали документів, які засвідчують права, що передаються, а так само не передбачає, що невиконання цього обов`язку має наслідком недійсність договору про відступлення права вимоги.
V. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
14.        У касаційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить оскаржуване судове рішення скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
15.        Касаційна скарга мотивована таким:
-                  наявність самого договору відступлення прав вимоги не є достатньою підставою новому кредитору для стягнення заборгованості за кредитними та забезпечувальними договорами;
-                  відсутність належного повідомлення є підставою для невизнання зобов`язань перед новим кредитором;
-                  суд апеляційної інстанції не з`ясував першопричину виникнення права вимоги - не дослідив належно первинний договір, на підставі якого передані права;
-                  у судах попередніх інстанцій відповідач неодноразово звертав увагу на недійсність та фіктивний характер договору про відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Дельта Банк»;
-                  апеляційний суд неправильно застосував норми 509,514, 516, 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), а також вийшов за межі доводів апеляційної скарги;
-                  апеляційним судом визнано заміну кредитора без перевірки факту сплати коштів за договором відступлення;
-                  апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених 
у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2021 року у справі 
№ 638/14525/17, від 17 квітня 2020 року у справі № 464/1074/15, 
від 16 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14, від 17 січня 2020 року 
у справі № 916/2286/16, від 13 жовтня 2021 року у справі № 2/1522/11, 
від 16 грудня 2020 року у справі № 910/9619/19.
VІ. Рух справи в суді касаційної інстанції
16.        07 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову апеляційного суду.
17.        Ухвалою Верховного Суду від 06 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху. 
18.        Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2025 року продовжено відповідачу строк на усунення недоліків касаційної скарги.
19.        Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2025 року поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження.
20.        05 вересня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
VІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судами
21.        27 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Астра Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») укладений кредитний договір 
№ 150102037102012, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді кредитної відновлювальної лінії в розмірі 200 000 грн.
22.        Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору кредитор відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію та встановлює кредитний ліміт в розмірі 200 000 грн, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені цим договором. Кожне надання суми кредиту в межах кредитної лінії супроводжується клопотанням про її надання в рамках договору. Строк кредитної лінії з 27 червня 2012 року до 27 червня 2017 року включно. Позичальник повертає кредит не пізніше останнього дня строку дії кредитної лінії, встановленого в абзаці другому цього пункту договору, з додержанням графіку зниження кредитного ліміту/заборгованості за кредитною лінією, викладеного в додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору.
23.        Згідно з пунктом 1.4. договору за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно в розмірі 20,49 % за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи 
з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за цим договором. Комісійну винагороду за управління кредитними коштами (резервування коштів на користь клієнта) - щомісячно із розрахунку 0,0137 процентів від суми невикористаного кредитного ліміту за день.
24.        Нарахування процентів за користування кредитом згідно з пунктом 1.4.1 цього договору здійснюється з дня надання кредиту до моменту повернення кредиту, останній робочий день кожного місяця та в день повного повернення кредиту, за звітній календарний місяць, за фактичну кількість днів користування кредитом. При розрахунку процентів день кредиту включається до розрахунку, а день повернення кредиту - не включається.
25.        При розрахунку процентів приймається фактична кількість днів у місяці, фактична кількість днів у році.
26.        Нарахування комісії за управління кредитними коштами (резервування коштів клієнта) згідно з пунктом 1.4.2 цього договору здійснюється протягом строку кредитної лінії, визначеного в пункті 1.1 цього договору, щомісяця, 
в останній робочий день кожного місяця та в день повного повернення кредиту, на суму невикористаного кредитного ліміту за кожний день протягом звітного календарного місяця.
27.        На забезпечення виконання кредитного договору 27 червня 2012 року між ОСОБА_2 та АТ «Астра Банк» укладений іпотечний договір.
28.        Відповідно до умов іпотечного договору в іпотеку ПАТ «Астра Банк» передано спірний житловий будинок та земельна ділянка, які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 . 
29.        Надання коштів ОСОБА_1 підтверджуєтья меморіальним ордером 
від 27 червня 2012 року № 157995.
30.        Станом на 14 березня 2017 року заборгованість за кредитним договором становить 282 814,73 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту: 199 767,50 грн; відсотками - 24 110,84 грн, комісією - 2,24 грн, пенею - 
58 814,73 грн.
31.        17 липня 2013 року ПАТ «Астра Банк» на адресу відповідачів направило лист - вимогу, у якій зазначало, що ОСОБА_1 не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість; зобов`язано протягом 30 днів достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, інші суми, передбачені договором, попереджено, що у випадку невиконання цієї вимоги, стягнення заборгованості буде здійснено в судовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, та /або шляхом звернення стягнення на інше належне майно.
32.        Листи - вимоги ОСОБА_1 отримав 24 липня 2013 року, ОСОБА_2 - 23 липня 2013 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте вимоги банку ні позичальником, ні іпотекодавцем не виконані, сума заборгованості за кредитним договором 
у зазначений банком строк не сплачена.
33.        11 жовтня 2013 року ПАТ «Астра Банк» направило ОСОБА_2 як іпотекодавцю повідомлення про порушення ОСОБА_1 зобов`язання, яке нею отримано 12 жовтня 2013 року, відповідно до якого банк повідомив про невиконання ОСОБА_1 в повному розмірі зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за яким станом на 03 жовтня 2013 року становить 217 738,03 грн, запропонував добровільно в тридцятиденний строк сплатити заборгованість боржника згідно з кредитним договором, в разі невиконання вищезазначеної вимоги кредитора у встановлений термін, ПАТ «Астра Банк» попередив ОСОБА_2 про намір задовольнити свою грошову вимогу щодо повернення кредиту та інших грошових вимог, що випливають з кредитного договору шляхом звернення на предмет іпотеки, що належать іпотекодавцю на праві приватної власності відповідно до законодавства України та умов укладеного договору іпотеки.
34.        Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек підтверджується внесення реєстраційного запису про іпотеку житлового будинку та земельної ділянки 27 червня 2012 року.
35.        Відповідно до договору купівлі - продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк», 
ПАТ «Астра Банк» відступило право вимоги за кредитними договорами, договорами іпотеки, в додатку до акта приймання - передачі прав вимоги зазначено кредитний договір № 150102037102012 від 27 червня 2012 року та договір іпотеки № 150102037102012/П від 27 червня 2012 року, 
іпотекодавець - ОСОБА_2 
36.        ПАТ «Астра Банк» 06 грудня 2013 року та 09 грудня 2013 року направляло відповідачам повідомлення про відступлення, у якому банк повідомив, що ПАТ «Астра Банк», первісний кредитор, відступив ПАТ «Дельта Банк», новому кредитору, своє право вимоги за кредитними договорами, договорами іпотеки, згідно з додатком А, в додатку А до повідомлення про відступлення зазначено кредитний договір № 150102037102012 від 27 червня 2012 року та договір забезпечення № 150102037102012/П від 27 червня 
2012 року.
37.        У повідомленні про відступлення, направленому ОСОБА_1 , зокрема зазначено, що всі наступні платежі за кредитними документами мають бути здійснені на банківський рахунок нового кредитора, яким є ПАТ «Дельта Банк», і зазначено реквізити ПАТ «Дельта Банк».
38.        Згідно з пунктом 1.1 договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» акт приймання - передачі прав вимоги означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформляється передача прав вимоги від продавця до покупця.
39.        Відповідно до пункту 2.3 договору права вимоги переходять від продавця до покупця (відступлення) та обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акта приймання-передачі прав вимоги.
40.        Актом приймання - передачі прав вимоги до договору купівлі - продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року підтверджується передача продавцем ПАТ «Астра Банк» покупцю ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги, зазначених в додатку до цього акта, що посвідчує факт здійснення відступлення, в додатку зазначено кредитний договір 150102037102012 
від 27 червня 2012 року.
41.        Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, сформованими 16 грудня 2014 року, підтверджується державна реєстрація іпотеки щодо житлового будинку та земельної ділянки.
42.        Згідно з договором відступлення права вимоги від 09 грудня 2019 року № 2098/К, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа Банк», 
ПАТ «Дельта Банк» продало (відступило) права вимоги та передало їх 
АТ «Альфа Банк», а останнє прийняло їх і сплатило загальну купівельну ціну.
43.        Відповідно до пункту 2.1 договору про відступлення права вимоги 
№ 2098/К за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у додатку № 1-5 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту, договорами поруки, договорами іпотеки, договорами застави, договорами про надання гарантії 
з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них згідно з реєстром 
у додатках № 1-5 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.
44.        Згідно з пунктом 2.2 договору про відступлення права вимоги № 2098/К за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів відповідно до пункту 4.1 цього договору набуває усі права кредитора за основними договорам, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати проценті, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку № 5 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, право вимагати та отримувати платежів за гарантією, відшкодування за договором страхування. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 5 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.
45.        Відповідно до пункту 4.1 договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 44 140 000 грн, без ПДВ. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів, переможцем яких став новий кредитор.
46.        Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржників на дату підписання договору зазначені в додатку 1 до договору № 2098/К про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 09 грудня 2019 року (про передачу прав за кредитними договорами), в якому зазначено кредитний договір № 150102037102012, укладений 27 червня 
2012 року, позичальник - ОСОБА_1 , іпотекодавець - ОСОБА_2 .
47.        Оплата за придбання активів в розмірі 44 140 000 грн підтверджується меморіальним ордером № 2924522 від 09 жовтня 2019 року.
VІII. Позиція Верховного Суду
48.        Переглянувши оскаржуване судове рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 7) та даючи відповідь на ключове питання (див. пункт 6), Верховний Суд зазначає таке.
49.        Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору (див. пункти 21), що врегульовано статтею 1054 ЦК.
50.        Позивач, звертаючись до суду, обґрунтовував свої вимоги наявністю заборгованості за кредитним договором, виконання умов якого забезпечено договором іпотеки, укладеним між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 .
51.        Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530, 610, 611 ЦК.
52.        Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (частина перша статті 546 ЦК).
53.        Згідно зі статтею 575 ЦК та статтею 1 Закону України від 05 червня 
2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно 
з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
54.        Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону № 898-IV). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону).
55.        Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 898-IV за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
56.        У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 12 Закону № 898-IV).
57.        У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону № 898-IV).
58.        У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина перша статті 35 Закону № 898-IV). Положення вказаної частини не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 Закону № 898-IV).
59.        Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.
60.        У цій справі судами встановлено, що ПАТ «Астра Банк», звернувшись 
17 липня 2013 року до відповідачів з листом-вимогою про дострокове повернення протягом тридцяти днів від дати його отримання кредитних коштів і відсотків за користування кредитними коштами, які отримані ними відповідно 24 липня 2013 року та 23 липня 2013 року, змінило строк виконання зобов`язань за кредитним договором.
61.        Наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджується заборгованість ОСОБА_1  станом на 01 серпня 2013 року 
в сумі 210 266,98 грн, з яких: 199 767,50 грн - заборгованість за кредитними коштами; 10 317,20 грн - нарахованими відсотками за користування кредитними коштами; 182,28 грн - за пенею.
62.        Заперечень щодо зазначеної суми заборгованості відповідачі суду не надали, іншого розрахунку заборгованості чи доказів її погашення не надано і касаційна скарга таких аргументів не містить.
63.        Враховуючи доведеність позовних вимог банку в цій частині заборгованості, апеляційний суд дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості в розмірі 210 266,98 грн.
64.        Встановивши наявність у ОСОБА_1 кредитної заборгованості у зв`язку 
з тим, що позичальник не виконав обов`язків з повернення кредитних коштів, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки.
65.        Оскільки 27 червня 2012 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в іпотеку банку належні їй на праві власності житловий будинок та земельну ділянку, 
з урахуванням встановленої судом апеляційної інстанції заборгованості станом на 01 серпня 2013 року за кредитним договором у розмірі 
210 266,98 грн суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність банком позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.
66.        Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет застави не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17).
67.        Отже, зазначення в рішенні суду про стягнення суми заборгованості, 
а також звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення цієї заборгованості не свідчить про подвійне стягнення.
68.        Вочевидь сплата (стягнення) заборгованості будь-яким із відповідачів, 
а також реалізація іпотечного майна, буде врахована при зменшенні загальної суми боргу, визначеного судом.
69.        Апеляційний суд, не погодившись з висновком районного суду щодо відсутності доказів на підтвердження переходу права вимоги до АТ «Альфа - Банк», яке змінило назву на АТ «Сенс Банк», дійшов правильного висновку, що в матеріалах справи є акт приймання - передачі прав вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, який підтверджує перехід права вимоги від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк», 
а у подальшому до ПАТ «Альфа-банк», та меморіальний ордер від 09 жовтня 2019 року № 2924522, яким підтверджується оплата за придбання активів 
в розмірі 44 140 000 грн, що підтверджує перехід права вимоги від 
ПАТ «Дельта Банк» до АТ «Альфа -Банк», що змінив назву на АТ «Сенс Банк».
70.        Також апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що висновок суду першої інстанції про те, що позивач не надав суду доказів оплати прав вимоги, спростовується меморіальним ордером від 09 жовтня 2019 року 
№ 2924522, яким підтверджується оплата за придбання активів в розмірі 44 140 000 грн.
71.        З огляду на вказане доводи касаційної скарги в цих частинах 
є безпідставними.
72.        Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд неправильно застосував норми 509, 514, 516, 655 ЦК,є помилковими.
73.        Посилання в касаційній скарзі на недійсність та фіктивний характер договору про відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Дельта Банк» колегія суддів відхиляє, оскільки це не стосується предмета спору.
74.        Враховуючи характер спірних правовідносин та застосованих судами норм права, наведена в касаційній скарзі практика Верховного Суду 
(див. пункт 15) не свідчить про застосування норм права у цій справі без урахування висновків, що містяться у перелічених відповідачем постановах.
ІХ. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
75.        Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержання норм матеріального і процесуального права.
76.        Незгода відповідача ОСОБА_1 із судовим рішенням, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК).
77.        Апеляційний суд належним чином з дотриманням норм статті 89 ЦПК щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК щодо законності та обґрунтованості рішення суду повно і всебічно встановив обставини справи та правильно вирішив спір.
78.        За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд вважає, що немає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, що відповідатиме частині третій статті 401 та статті 410 ЦПК.
79.        Оскільки постанова апеляційного суду підлягає залишенню без змін, судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
Із цих підстав,
керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.           Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.            Постанову Львівського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:  П. І. Пархоменко Д. А. Гудима Є. В. Краснощоков