ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65119, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"14" січня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/3808/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Маковія Олександра Володимировича за вх.№2-2040/25 від 26.12.2025 про ухвалення додаткового рішення, подану у справі №916/3808/25
за позовом: Фізичної особи-підприємця Маковія Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Контейнери України” (65104, Одеська обл., м. Одеса, просп. Академіка Глушка, буд. 29, офіс 228, код ЄДРПОУ 42163494)
про стягнення 415276,49 грн., -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.12.2025 у справі №916/3808/25 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Маковія Олександра Володимировича задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Контейнери України” на користь Фізичної особи-підприємця Маковія Олександра Володимировича 360149 грн. заборгованості, 10630,44 грн. 3% річних, 44497,05 грн. інфляційних втрат та 4202,68 грн. судового збору за подання позовної заяви.
26.12.2025 за вх.№2-2040/25 до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та додаткові документи, які судом долучено до матеріалів справи. У поданій заяві заявник просить суд ухвалити додаткове рішення по справі №916/3808/25, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Контейнери України” на користь Фізичної особи-підприємця Маковія Олександра Володимировича витрати на професійну правову допомогу адвоката в сумі 35585 грн. 
Ухвалою суду від 29.12.2025 заяву Фізичної особи-підприємця Маковія Олександра Володимировича за вх.№2-2040/25 від 29.09.2025 про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду; вирішено розглядати вказану заяву без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу надати до суду пояснення та/або заперечення щодо поданої заяви з доказами направлення позивачу - протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.
30.12.2025 за вх.№4174025 до суду від відповідача надійшла письмова позиція разом з клопотанням про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги. У вказаному клопотанні відповідач наголосив на неспівмірності суми заявлених витрат на оплату послуг адвоката; вказав, що справа №916/3808/25 є нескладною, адвокатом витрачено фактично мінімальний час та надано мінімальний обсяг послуг, а відтак просить суд зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 10000 грн. 
Заява Фізичної особи-підприємця Маковія Олександра Володимировича за вх.№2-2040/25 від 26.12.2025 про ухвалення додаткового рішення у справі №916/3808/25 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом від учасників справи не надійшло.
У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Маковія Олександра Володимировича за вх.№2-2040/25 від 26.12.2025, господарський суд зазначає наступне.
Згідно з п.3 ч.1, ч.ч. 2, 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). 
Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч.ч. 1,4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Вирішуючи питання щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. 
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За ч.ч. 3-5 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У попередньому розрахунку судових витрат у справі, поданому у позовній заяві, позивач попередньо повідомив суд про намір стягнути з відповідача 40000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35585 грн. На підтвердження заявлених вимог позивачем надано:
- договір про надання послуг з правничої допомоги від 15.08.2025, укладений між Фізичною особою-підприємцем Маковієм Олександром Володимировичем та адвокатом Лисецькою Оленою Олександрівною. Відповідно до п.1 даного договору адвокат зобов`язується надати послуги з правничої допомоги, що вказані в цьому договорі на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити вищезазначені послуги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору; безпосередній зміст послуг з адвокатської діяльності адвоката за цим договором полягає в тому, що клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання, яке надалі іменується доручення, під час строку дії цього договору здійснити представництво клієнта в судах усіх інстанцій у справі за позовом ФОП Маковій О.В. до ТОВ “Контейнери України” про стягнення суми боргу, інфляційних витрат та 3% річних. Відповідно до п.4 даного договору за надання адвокатом послуг за цим договором, що вказані в пункті 1 договору, клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору в розмірі та на умовах, визначених в актах виконаних робіт (послуг) до цього договору; сума послуг за представлення клієнта в суді 1 інстанції становить 40000 грн.;
- додаткову угоду від 15.10.2025 до договору про надання послуг з правничої допомоги від 15.08.2025, укладену між Фізичною особою-підприємцем Маковієм Олександром Володимировичем та адвокатом Лисецькою Оленою Олександрівною. Відповідно до п.1 додаткової угоди сторони домовились доповнити п.3 договору п.п. 3.1 наступного змісту: “3.1. Оплата послуг Адвоката здійснюється з розрахунку 1700,00 гривень за одну годину роботи адвоката. При задоволенні позовних вимог (повному/частковому) клієнт оплачує адвокату додатково гонорар успіху, що становить 10000 гривень….”;
- розрахунок вартості наданих послуг в межах справи №916/3808/25;
- акт приймання-передавання наданих послуг від 25.12.2025 до договору про надання правничої допомоги від 15 серпня 2025 року, підписаний між Фізичною особою-підприємцем Маковієм Олександром Володимировичем та адвокатом Лисецькою Оленою Олександрівною. Відповідно до даного акту адвокатом надано наступні послуги на загальну суму 35585 грн.:
1. збирання доказів, необхідних для підготовки відзиву - 1 година - 1700 грн.;
2. аналіз актуальної судової практики з аналогічних питань та формування правової позиції - 2 години - 3400 грн.;
3. підготовка позову, розрахунків до позову та формування додатків до нього - 4 години - 6800 грн.;
4. підготовка пояснень та клопотання у справі - 1,5 години - 2550 грн.;
5. представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Одеської області 24.10.2025 о 9:30 - 1 години 30 хвилин з урахуванням очікування судового засідання - 2550 грн.;
6. представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Одеської області 02.12.2025 об 10:00 - 1 година 18 хвилин з урахуванням очікування судового засідання - 2210 грн.;
7. представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Одеської області 23.12.2025 о 10:15 - 1 година 15 хвилин з урахуванням очікування судового засідання - 2125 грн.;
8. представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Одеської області 24.10.2025 о 9:30 - 1 година 30 хвилин з урахуванням очікування судового засідання - 2550 грн.;
9. підготовка клопотання про ухвалення додаткового рішення - 1 година - 1700 грн.;
10. гонорар успіху - 10000 грн.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об?єднання) зобов?язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 19 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України “Про адвокатуру і адвокатську діяльність”).
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. 
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.
При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 126 ГПК України).
До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Таким чином, частиною 2 ст. 30 Закону України “Про адвокатуру і адвокатську діяльність” встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. 
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. До відповідного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Згідно з положеннями п.4 ст. 1, ч.3 ст. 27 Закону “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 “Послуги. Загальні положення” цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Предметом договору про надання правничої допомоги є надання адвокатом послуг, зокрема, у зв`язку з вирішенням спору в суді.
Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений за їх взаємною домовленістю.
Водночас, суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).
Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19.
Як вже зазначалось, ч.6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч.3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно з ч.1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов??язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Відтак, на переконання суду, саме лише заявлення клопотання про зменшення витрат не є безумовною підставою для їх зменшення, якщо інша сторона не надасть суду доказів їхньої неспівмірності (нерозумності, надмірності) та не обґрунтує, чому саме ці витрати, попри їх фактичне понесення, не підлягають відшкодуванню, адже суд оцінює реальність та розумність розміру витрат, а не втручається в договірні відносини з адвокатом, якщо немає заперечень від іншої сторони.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, суд враховує, що позовна заява та інші процесуальні документи адвокатом позивача складено якісно, так само як і представництво в засіданнях суду. З огляду на фактичні обсяги наданих послуг професійної правничої допомоги щодо представництва інтересів Фізичної особи-підприємця Маковія Олександра Володимировича у суді, враховуючи критерій розумності розміру таких витрат та за відсутності належним чином обґрунтованого відповідачем клопотання про зменшення заявлених до стягнення витрат, господарський суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат у розмірі 35585 грн. є такою, що підтверджена поданими доказами, виконаними адвокатом роботами та обсягом наданих адвокатом послуг.
Водночас господарський суд наголошує на тому, що посилання відповідача на неспівмірність суми заявлених витрат послуг адвоката позивача у зв`язку з тим, що, на його переконання, справа №916/3808/25 є нескладною, адвокатом витрачено фактично мінімальний час та надано мінімальний обсяг послуг, є недоведеними у зв?язку з ненаданням доказів на підтвердження факту неспівмірності.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на повне задоволення судом позову позивача, суд вважає, що заявлені ФОП Маковієм Олександром Володимировичем до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та доведеними, а отже суд дійшов висновку про задоволення поданої заяви та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу на суму 35585 грн.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд - 
ДОДАТКОВО ВИРІШИВ:
1.Заяву Фізичної особи-підприємця Маковія Олександра Володимировича за вх.№2-2040/25 від 26.12.2025 - задовольнити.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Контейнери України” (65104, Одеська обл., м. Одеса, просп. Академіка Глушка, буд. 29, офіс 228, код ЄДРПОУ 42163494) на користь Фізичної особи-підприємця Маковія Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 35585 /тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять/ грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне додаткове рішення складено 14 січня 2026 р. у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді.

Суддя Ю.С. Бездоля