Справа №478/1481/25 пров. №3/478/2/2026 	

П о с т а н о в а
І м е н е м У к р а ї н и

05 січня 2026 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участі секретаря судового засідання Шинкарюка М.О., представника особи, відносно якої складено адміністративні матеріали – адвоката Котляр Т.В., потерпілої ОСОБА_1 , її представника – адвоката Касьяна М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Казанка адміністративні матеріали складені відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білівка, Миколаївської області. Казанківського району, громадянина України, пенсіонера, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебувають адміністративні матеріали, які надійшли 10 грудня 2025 року від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 173-2 КУпАП.
Згідно з протоком про адміністративне правопорушення, серії ВАД №608331 від 02.12.2025 року вбачається, що 02.12.2025 року близько 09 год 00 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 умисно з перевагою в силі, вчинив сварку відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , в ході якої словесно ображав її нецензурною лайкою, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психологічному здоров`ю, в результаті чого вчинив психологічне насильство, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_2 не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Представник ОСОБА_2 – адвокат Котляр Т.В. повністю заперечила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснила суду, що 02 грудня 2025 року ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_1 не мали конфлікту між собою, просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В судовому засіданні потерпіла пояснила, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, з яким вони проживають на території домоволодіння, при цьому, сад, город, подвір`я умовно поділені між ними за усною угодою.
Також потерпіла та її представник – адвокат Касьян М.С. суду пояснили, що ОСОБА_2 вчиняє систематичне домашнє насильство відносно потерпілої ОСОБА_1 , зокрема, подія психологічного тиску на потерпілу відбулась в період з 29 листопада 2025 року на 30 листопада 2025 року, коли ОСОБА_1 на території саду потерпілої умисно знищив плодові дерева, вчинив блокування входу до саду. 
Потерпіла та її представник зазначили, що протокол про адміністративне правопорушення складено без урахування всіх обставин та із зазначенням невірної дати вчинення відносно потерпілої домашнього насильства. Суду пояснили, що 02 грудня 2025 року потерпіла звернулася до органу поліції з приводу події, яка відбулася 30 листопада 2025 року, коли її колишній чоловік знищив дерева у належній потерпілій частині саду.
З огляду на наведене, адвокат Касьян М.С. просив суд повернути матеріали адміністративної справи органу поліції. 
Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, в протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується в діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, стосовно якої вони були спричинені.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 ст.1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З аналізу наведених норм права вбачається, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є матеріальним, тобто об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення передбачає настання наслідків як його обов`язкової ознаки.
Враховуючи викладене, домашнє насильство має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного. сексуального або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД №608331 від 02.12.2025 року вбачається, що 02.12.2025 року близько 09 год 00 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 умисно з перевагою в силі, вчинив сварку відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , в ході якої словесно ображав її нецензурною лайкою, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психологічному здоров`ю, в результаті чого вчинив психологічне насильство, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Тобто, зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 умисно вчинив сварку відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , в ході якої словесно ображав її нецензурною лайкою. 
З досліджених суддею рапорту від 02.12.2025 року, заяви потерпілої від 02.12.2025 року наданої на адресу начальника відділу поліції та письмових пояснень потерпілої від 02.12.2025 року вбачається, що до органу поліції надійшла заява потерпілої ОСОБА_1 про постійне, тобто систематичне, вчинення її колишнім чоловіком – ОСОБА_2 відносно неї психологічного тиску, як словесно так і діями за адресою їхнього проживання. З письмових пояснень потерпілої від 02.12.2025 року вбачається, що остання вказує на знищення ОСОБА_2 саду на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де вони проживають, а також повідомляє про випадки пошкодження ОСОБА_2 фасаду будинку, проведення демонтування огорожі та рубку плодових дерев. З пояснень також встановлено, що незважаючи на прохання потерпілої, гр. ОСОБА_2 продовжує нищити сад. Внаслідок чого потерпіла почуває себе не захищеною та вважає такі дії її колишнього чоловіка навмисним створенням відносно неї психологічного тиску.
Аналогічні пояснення були надано потерпілою під час розгляду справи. 
Крім цього, судом було задоволено клопотання ОСОБА_3 та долучено до матеріалів справи додаткові докази, зокрема фотозображення та відеофайли. З яких вбачається саме подія спиляння дерев у саду чоловіком. 
Щодо ситуації, яка сталася саме 02 грудня 2025 року, то матеріали адміністративної справи не містять будь-яких обставин чи вказівок на події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Про відсутність події зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення, під час судового засідання наголосили й представник ОСОБА_2 – адвокат Котляр Т.В., сама потерпіла ОСОБА_1 та її представник – адвокат Касьян М.С.
Таким чином, будь-яких доказів, які підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ВАД №608331 від 02.12.2025 року не вбачається. 
Таким чином, суддя зауважує, що обставини, зафіксовані у протоколі, складеному відносно ОСОБА_2 щодо його сварки із потерпілою ОСОБА_1 та висловлювання на її адресу образ, не знаходять будь-яких підтверджень з наданих суду матеріалів адміністративної справи. 
Більше того, суддя звертає увагу на те, що звернення потерпілої до органу поліції полягало у повідомленні про систематичне психологічне насильство з боку її колишнього чоловіка, тобто подібне звернення стосувалося подій, які відбувались протягом певного періоду, як наприклад: пошкодження ОСОБА_2 фасаду будинку, проведення демонтування огорожі та рубку плодових дерев, яку не зважаючи на прохання потерпілої систематично продовжує вчиняти ОСОБА_2 . Саме на вказані обставини можливого психологічного тиску з боку її колишнього чоловіка вказувала потерпіла та самі такі обставини були предметом розгляду посадовою особою, яка склала протокол.
Виходячи із встановленого судом, враховуючи відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_2 02 грудня 2025 року відносно потерпілої ОСОБА_1 сварки та словесних образ, суддя дійшов висновку про недоведеність події та складу інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Як вбачається з п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Отже, за результатами судового розгляду, заслуховування пояснень учасників справи та дослідження матеріалів адміністративної справи та тлумачення наведених вище норм законодавства, суддя приходить до наступного висновку.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою необхідно керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.
Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на те, що суддею не встановлено вчинення ОСОБА_2 02 грудня 2025 року дій, які було викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, тому суддя вважає відсутніми подію та склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із чим, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Щодо клопотання адвоката Касьяна М.С. про повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання органу поліції, то суд зауважує наступне.
У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.
Між тим, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Аналогічні вимоги щодо змісту протоколу містить і Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (надалі Інструкція).
За змістом ст.278 КУпАП, при виявлені недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч ст.256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.
Таким чином, повернення матеріалів на дооформлення вважається правильним саме при виявлені недоліки протоколу або матеріалів справи, які не дають можливості суду повно та об`єктивно розглянути дану справу.
Оскільки ж судом встановлено недоведеність інкримінованого ОСОБА_2 діяння, то підстав для дооформлення протоколу або адміністративного матеріалу не вбачається. 
Керуючись п.1 ст.247, ст.9, 173-2, 245, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Томашевський