ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 12 січня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/5592/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Чеснокової А.О., 
за участю:
секретаря судового засідання – Голубенко В.В. 
представника позивача – Тарасун О.І. 
представника відповідача – Телятник Г.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.02.2025 р. № 00015600705 та податкове повідомлення – рішення від 13.02.2025 р. № 00015610705.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті протиправно, оскільки порушення, вказані в акті перевірки, не підтверджуються належними доказами. Єдиним джерелом, на який посилається контролюючий орган, як підтвердження порушення з продажу та повернення товарів без застосування РРО, це наявність видаткової накладної №21 від 03.01.2025. Проте, позивач, зазначає, що остання не може вважатись належним та допустимим доказом, через відсутність ідентифікуючих даних, що саме ФОП ОСОБА_1 здійснив реалізацію відповідного товару. Поміж іншого вказує, на протиправність проведення контрольної розрахункової операції в останній день проведення перевірки , що є порушенням п. 80.4 ст. 80 ПК України. Звертає увагу суду на відсутність доказів законності джерел, з яких було профінансовано здійснення вказаної контрольної закупки. Також зазначає, що на запит контролюючого органу від 27.12.2024 про надання документів, останні було підготовлені, однак працівники ГУ ДПС у м. Києві протягом 10 календарних днів (тривалість перевірки) не з`явились за місцем здійснення господарської діяльності для їх отримання. Тобто фактично позивачем були надані первинні документи, які підтверджують набуття товару та їх облік, які в кінцевому етапі не були взяті до уваги контролюючим органом. Акту про ненадання запитуваних документів перевіряючими не складалось. Крім того позивач звертає увагу, що були також допущені процедурні порушення у проведення перевірки, а саме не було вручено акт перевірки, в наказі на проведення перевірки не конкретизовану підставу з якої було призначено її проведення. Відтак, позивач вважає, безпідставним винесення контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
13.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив у їх задоволенні відмовити. Вказував на те, що контролюючим органом була здійснена розрахункова операція із придбання «APPLE MACBOOK 15 M3 2024» за ціною 51639,99 грн. Відповідна покупка, а в подальшому і повернення вказаного товару, проведено без використання РРО та без надання покупцеві розрахункового документа встановленої форми, натомість покупцеві було видано при покупці видаткову накладну № 21 від 03.01.2025. Крім того, встановлено, що суб`єктом господарювання здійснено розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами з фізичними особами у розмірі понад 50000 грн. Вказує, що факт придбання товару за видатковою накладною №21 від 03.01.2025, саме у позивача, підтверджується актом перевірки. Звертає увагу суду на те, що нормами ПК України не визначено виключне джерело коштів для здійснення контрольної розрахункової операції. Отже, така операція може бути проведена у будь-який спосіб (готівкою чи за допомогою платіжних карток), як за власні кошти, так і за кошти з державного бюджету. Зазначає, що під час проведення перевірки та на запит про надання документів, позивачем не було надано документів, що посвідчують облік та походження товару, який знаходився в реалізації на загальну суму 98 287,00 грн. Відтак, наявність встановлених під час проведення перевірки порушень, належною та допустимою підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
14.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач повністю підтримував позовні вимоги, просив їх задовольнити. Вказуває, що відповідач у поданому відзиві умисно не зазначає дату проведення контроль – розрахункової операції з начебто придбання «АРРLЕ МАСВООК 15 МЗ 2024», оскільки цілком розуміє, що проведення таких дій з боку податкового органу в останній день перевірки є прямим порушенням п. 80.4. ст. 80 Податкового кодексу України, про що і наголошує у своєму позові Позивач. Видаткова накладна № 21 від 03.01.2025 року не містить не лише підпису покупця, але й не містить жодних ідентифікуючих даних про реалізацію саме ФОП ОСОБА_1 товару за місцем знаходження магазину, де проводилась фактична перевірка за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачем жодним чином не спростовано, жодних заперечень, доводів чи контраргументів в частині недоліків видаткової накладної щодо відсутності ідентифікуючих ознак продавця, Відповідачем не доведено. Акт фактичної перевірки не може слугувати достатнім доказом на підтвердження відповідного факту, адже він складався та оформлювався представниками ГУ ДПС у м. Києві в односторонньому порядку. Факт незгоди Позивача із викладеними в ньому фактами підтверджується поданими ним запереченнями на Акт перевірки. В той же час, звертає увагу, що матеріали перевірки не місять жодних доказів, які свідчать про відмову ФОП ОСОБА_1 в наданні документів, які запитувались під час проведення перевірки, а так само контролюючим органом не складався Акт про відмову в наданні документів. Більше того, як свідчить зміст запиту про надання документів, контролюючий орган встановлював єдиний спосіб їх надання – за місцем проведення перевірки, у зв`язку з чим, Позивач був позбавлений можливості їх надання за місцем знаходження контролюючого органу. Крім того вказує на те, що як свідчить опис товарно-матеріальних цінностей, які знаходились в реалізації за місцем продажу від 27.12.2024 року, перевіряючим було встановлено та описано товарів всього на 44 487, 00 грн. При цьому, варто відзначити, що разом із відзивом на позовну заяву Відповідач також долучив виключно опис товарно-матеріальних цінностей, які знаходились в реалізації за місцем продажу від 27.12.2024 року, на суму 44 487, 00 грн. При цьому, жодних аргументів, пояснень чи доводів, а так само доказів чому він вважає, що під час перевірки зафіксовано необлікованих товарів на суму 98 287, 00 грн. Відповідач не наводить.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 заперечення Відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення. 
Ухвалою суду від 21.08.2025 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ГУ ДПС у м. Києві та витребувано документи.
11.09.2025 до суду надійшли пояснення третьої особи, в яких представник заперечує проти позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити, погоджується з позицією відповідача в повному обсязі.
Ухвалою суду від 18.09.2025 постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання о 11:30 06.10.2025.
Ухвалою суду від 06.10.2025 задоволено клопотання представника позивача про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду, призначено розгляд справи №440/5592/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на 12:30 15.10.2025. 
Ухвалою суду від 10.10.2025 задоволено клопотання представника третьої особи про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду, призначено розгляд справи №440/5592/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на 12:30 15.10.2025. 
Протокольною ухвалою суду від 15.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 24.11.2025 о 11:30.
В судове засідання 12.01.2026 з`явився представник позивача та представник відповідача, представник третьої особи не з`явився, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, надавав до суду клопотання від 20.11.2025 про проведення подальших засідань без участі представника ГУ ДПС у м. Києві.
У судовому засіданні представник позивача підтримував позовні вимоги. Просив їх задовольнити в повному обсязі.
У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечував. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.
ФОП ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , дата реєстрації: 22.04.2019 року. 
Основним видом діяльності Позивача є 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення, додатковими: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах, 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах, 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет, 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування.
Посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві на підставі п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) (далі - ПКУ), відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 17.12.2024 № 8440-п «Про проведення фактичних перевірок», направлень на перевірку від 19.12.2024 № 39972/26-15-07-07-03 та № 32973/26-15-07-07-09 проведено в період з 27.12.2024 по 03.01.2025 було проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ).
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 03.01.2025 (бланк № 013246), реєстраційний № 0616/26/15/07/3126514138 від 06.01.2025. 
За результатами фактичної перевірки встановлено порушення, зокрема: 
- п. 1 ст. З Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", в редакції Закону України №1776 - III від 01.06.2000 із змінами та доповненнями (далі — Закон № 265) - суб`єкт господарювання не забезпечив проведення розрахункової операції через програмний реєстратор розрахункових операцій із створенням та видачею відповідного розрахункового документу при продажу «APPLE MACBOOK 15 M3 2024» по ціні 51639,99 гри. та повернення вказаного товару. Відповідальність передбачена п. 1 ст. 17 Закону № 265, а саме (51639,99 гри. - 51639,99 гри.) X 100%) = 154920, 00 гри. ;
- п. 12 ст. З Закон № 265 - суб`єкт господарювання не забезпечив ведення у встановленому законодавством порядку обліку товарів за місцем їх реалізації на загальну суму 98287,00 гри. Відповідальність передбачена її. 1 ст. 17 Закону № 265, а саме 98287,00 гри. X 100% - 98287, 00 грн. ; 
- п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України 02.12.2021 № 2755 - VI із змінами та доповненнями (далі - ПКУ) - ненадання посадовим особам контролюючого Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.05.2025 3 органу у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Відповідальність передбачена п. 121.1 ст. 121 ПКУ в розмірі 1020,00 гривень.
16.01.2025 позивачем було отримано Акт фактичної перевірки від 03.01.2025, номер бланку №013246, реєстраційний номер №0616/26/15/07/3126514138.
Як свідчить зміст Акту, 27.01.2024 року о 14 год. 27 хв. було розпочато проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , яку було завершено 03 січня 2025 року об 17 год. 00 хв. 
Також, відповідно до Акту, під час перевірки було встановлено: що в магазині за адресою АДРЕСА_1 здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , який знаходиться на спрощеній системі оподаткування 2 групи, ставка податку 20% та здійснює діяльність в сфері торгівлі складними побутовими гарантійними товарами за готівковий та безготівковий розрахунок з використанням в роботі належним чином зареєстрованого ПРРО. Встановлено, що споживачем було зроблено покупку APPLE IPHONE 16 PRO 256 GB за ціною 53 800,00 грн. у готівковій формі, розрахункову операцію проведено через ПРРО, фіскальний чек видано. Виявлено, що суб`єктом господарювання не забезпечено дотримання встановлених законодавством вимог щодо здійснення розрахунків готівкою протягом одного дня за одним або, кількома платіжними документами з фізичними особами у розмірі до 50 000,00 грн. 
В ході перевірки 03.01.2025 р. було здійснено покупку Apple MacBook air 15" M3 2024 р. за ціною 51 639,99 грн. за готівковим розрахунком яку не проведено через Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.04.2025 3 ПРРО та не видано відповідно розрахунковий документ (чек) (випадок перший). Також споживачем було зроблено повернення товару Apple MacBook air 15" M3 2024 р. за ціною 51 639,99 грн. 03.01.2025 р., продавцем не було проведено розрахункову операцію через ПРРО відповідного чеку не видано (другий випадок).
Суб`єктом господарювання не надано під час проведення перевірки на запит від 27.12.2024 р. документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (магазині). Загальна сума необлікованого товару становить 98 287,00 грн. Платником податків показано посадовим особам контролюючого органу у повному обсязі всіх документів, що належать до предмету перевірки. 
Не погоджуючись із висновками та фактами викладеними в Акті перевірки, ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві було подано Заперечення на Акт перевірки від 27.01.2025 року. Разом із запереченнями на Акт було долучено належним чином засвідчені копії первинних документів на підтвердження своїх доводів, в тому числі документи на підтвердження ведення обліку товарів, а також первинні документи на підтвердження надходження товару ФОП ОСОБА_1 . 
20.02.2025 року ФОП ОСОБА_1 було отримано Лист ГУ ДПС у м. Києві "Про розгляд заперечення", яким за результатом розгляду заперечення висновки акту залишено без змін, а заперечення - без задоволення.
Окрім цього, 20.02.2025 року Позивачем було отримано: 
- податкове повідомлення-рішення від 13.02.2025 року № 00015600705 про нарахування штрафних санкцій в розмірі 253 206, 97 грн. на підставі п. 1 ст. 17, ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» ; 
- податкове повідомлення-рішення від 13.02.2025 року № 00015610705 про нарахування штрафних санкцій в розмірі 1020, 00 грн. на підставі п.п. 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 і п. 121.1.ст. 121 Податкового кодексу України (далі за текстом – «ППР»). 
Не погоджуючись з отриманими ППР, Позивач скористався своїм правом адміністративного оскарження отриманих ППР, у зв`язку з чим 25 лютого 2025 року на адресу Державної податкової служби України було подано скаргу на податкове повідомлення – рішення від 13.02.2025 р. № 00015600705 та податкове повідомлення – рішення від 13.02.2025 р. № 00015610705. Вхідний номер скарги в Державній податковій службі України – 8460/6 від 25.02.2025.
22 квітня 2025 року уповноваженим представником Позивача було отримано Рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 21.04.2025 року № 11226/6/99-00-06-03-02-06, яким ППР залишено без змін, а скаргу Позивача – без задоволення. 
Не погоджуючись із правовою позицією контролюючого органу, та вважаючи ППР такими, що є необґрунтованими, Позивач звернувся до суду із позовною заявою для захисту своїх законних прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Згідно ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України. 
Відповідно до ст. 19-1 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів. 
Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пунктами 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 61 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється зокрема шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. 
Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95- ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Аналогічно, відповідно до п. 2 Закону України від 06.07.1995 № 265/95- ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти). 
При цьому, факт вчинення платником податків відповідного порушення має бути підтверджено належними та допустимим доказами.
Судом установлено, що позивач здійснює господарську діяльність з роздрібної реалізації товарів із застосуванням зареєстрованого програмного реєстратора розрахункових операцій № 4000688764 від 05.10.2023 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. 
Як убачається зі змісту акта фактичної перевірки, контролюючий орган, за результатами проведення контрольно-розрахункової операції, дійшов висновку про допущене позивачем порушення вимог законодавства, а саме: 03.01.2025 року було здійснено продаж товару Apple MacBook Air 15" M3 2024 року за ціною 51 639,99 грн за готівковий розрахунок без застосування програмного реєстратора розрахункових операцій та без видачі фіскального чека, а також цього ж дня здійснено повернення зазначеного товару без проведення відповідної розрахункової операції через ПРРО.
На підставі наведених висновків контролюючим органом у розрахунку фінансових санкцій до акта перевірки від 03.01.2025 року було нараховано штрафні санкції у загальному розмірі 154 919,97 грн, що, за твердженням відповідача, відповідає сумі санкцій за проведення розрахункових операцій без застосування ПРРО та без створення фіскальних чеків при продажу і поверненні товару.
Разом із тим, суд звертає увагу, що зазначені висновки контролюючого органу ґрунтуються виключно на видатковій накладній № 21 від 03.01.2025 року, яка була долучена до матеріалів перевірки.
Відповідно до положень статей 72– 74 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, за умови, що такі докази є належними, допустимими та достовірними.
Оцінивши видаткову накладну № 21 від 03.01.2025 року у світлі наведених процесуальних норм, суд дійшов висновку, що вона не може вважатися належним і допустимим доказом факту реалізації та повернення товару саме позивачем з таких підстав.
Зазначена видаткова накладна не містить жодних однозначних ідентифікуючих відомостей, які б підтверджували, що реалізація товару була здійснена саме фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 за місцем здійснення фактичної перевірки — АДРЕСА_1 . У накладній як постачальник зазначено «My Cloud Store» із вказівкою декількох адрес ( АДРЕСА_3 та вул. Антоновича, 10), без конкретизації суб`єкта господарювання, який здійснив операцію.
Суд бере до уваги, що «My Cloud Store» є торговельною мережею, в межах якої господарську діяльність здійснюють декілька фізичних осіб – підприємців у різних торговельних точках. За таких обставин відсутність у накладній чіткого зазначення конкретного продавця та конкретного місця реалізації товару унеможливлює ідентифікацію позивача як суб`єкта спірної господарської операції.
Видаткова накладна № 21 не містить підпису покупця, що, з огляду на вимоги бухгалтерського та цивільного законодавства, позбавляє її доказової сили як документа, що підтверджує факт прийняття товару покупцем. Відсутність підпису покупця означає відсутність належного підтвердження передачі товару, а відтак — і факту здійснення розрахункової операції.
Підпис, проставлений у накладній з боку продавця, не містить жодних ідентифікуючих даних особи, яка його поставила, та візуально не відповідає підпису позивача. Це додатково ставить під сумнів належність зазначеного документа саме позивачу та виключає можливість визнання його достовірним доказом у справі.
Суд окремо зазначає, що наведені позивачем доводи щодо істотних недоліків видаткової накладної № 21 від 03.01.2025 року відповідачем належним чином не спростовані. Контролюючий орган не надав суду жодних додаткових доказів, які б підтверджували факт здійснення розрахункових операцій саме позивачем без застосування ПРРО, не навів переконливих заперечень щодо відсутності ідентифікуючих ознак продавця у накладній та не довів належність підписів у цьому документі.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 80.4 статті 80 Податкового кодексу України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція
Системний аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що контрольна розрахункова операція може бути проведена виключно до початку фактичної перевірки, а не в процесі її проведення чи після її фактичного завершення.
Водночас зі змісту видаткової накладної № 21 від 03.01.2025 року та акта перевірки прямо вбачається, що така операція була здійснена 03.01.2025 року — в останній день перевірки, що є прямим порушенням пункту 80.4 статті 80 Податкового кодексу України.
При цьому суд наголошує, що фіксація порушень у сфері застосування РРО/ПРРО іншим способом, ніж шляхом проведення належної контрольної розрахункової операції, чинним законодавством не передбачена.
Крім цього, судом установлено, що акт фактичної перевірки не містить жодних відомостей про посадову особу контролюючого органу, яка безпосередньо здійснювала контрольну розрахункову операцію у торговельному приміщенні, де позивач — фізична особа-підприємець ОСОБА_1 — провадить господарську діяльність. Зокрема, в акті відсутні дані про прізвище, ім`я, посаду, службове посвідчення та повноваження особи, яка здійснила таку операцію, що унеможливлює ідентифікацію суб`єкта владних повноважень, дії якого покладені в основу висновків перевірки.
Як убачається з матеріалів справи, на адвокатський запит уповноваженого представника позивача адвоката Тарасун О.І. ГУ ДПС у м. Києві листом від 24.01.2025 № 5655/6/26-15-07-05-07-05 повідомило, що придбання товару Apple MacBook 15 M3 2024 за ціною 51 639,99 грн було здійснено за власні кошти заступника начальника відділу ГУ ДПС у м. Києві Шевчука Сергія Олеговича.
Разом із тим суд зазначає, що наведені пояснення суперечать змісту самого акта перевірки, у якому чітко зазначено, що повернення товару здійснювалося «споживачем», а не посадовою особою податкового органу. 
Суд також звертає увагу на той факт, що контрольна розрахункова операція була здійснена податковим інспектором в останній день фактичної перевірки. 
Контрольна закупка — це метод податкової перевірки, коли інспектор ДПС таємно купує товар або послугу у підприємця під виглядом звичайного покупця. Мета — перевірити видачу фіскального чека та правильність ведення обліку. 
Згідно зі статтею 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка починається саме з контрольної закупки. Важлива особливість: така перевірка проводиться без попередження, в будь-який момент роботи підприємця.
Таким чином, сутність контрольної розрахункової операції полягає у її таємному характері, коли суб`єкт господарювання не знає і не може знати, що його контрагентом є представник контролюючого органу. 
Доводи представника позивача що проведення контрольної розрахункової операції за власні кошти посадових осіб контролюючого органу є неприпустимим та таким, що не ґрунтується на вимогах закону, суд не бере до уваги, оскільки з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2025 року у справі № 580/1158/23 відсутність доказів вчинення перевіряючими таких контрольних розрахункових операцій за рахунок саме бюджетних коштів та дотримання порядку повернення придбаних у ході проведення контрольних закупок товарів платнику податків самі по собі не спростовують встановлених в актах перевірок обставин вчинення порушень. Контрольна закупівля є лише способом фіксації факту порушення. Якщо перевіряючі документально зафіксували продаж товару без застосування РРО чи без ліцензії, то джерело коштів (бюджетні чи власні) не має вирішального значення.
З урахуванням викладених вище обставин, суд доходить висновку, що матеріали фактичної перевірки не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували факт проведення контрольної розрахункової операції з придбання товару «Apple MacBook 15 M3 2024», а також факт його подальшого повернення саме фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 .
Відповідно, у матеріалах перевірки відсутні докази, які б у розумінні вимог статей 72– 74 Кодексу адміністративного судочинства України підтверджували вчинення позивачем будь-яких дій, що можуть бути кваліфіковані як порушення порядку здійснення розрахункових операцій.
За таких обставин суд приходить до висновку, що контролюючим органом не доведено факту порушення фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 вимог пунктів 1 та 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», зокрема щодо обов`язку проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та видачі відповідного розрахункового документа покупцю.
У зв`язку з цим суд зазначає, що за відсутності належних і допустимих доказів, які б підтверджували сам факт вчинення порушення, висновки контролюючого органу є припущеннями, а застосування до позивача фінансових санкцій — необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законності і принципу правової визначеності.
Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95- ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Відповідно до п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії). 
Згідно із п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Пунктом 85.8. ст. 85 Податкового кодексу України передбачено, що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). 
Відповідно до п. 85.4. ст. 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). 
Згідно із п. 85.1 ст. 85 Податкового кодексу України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом. 
Положеннями п.85.6, п.85.6 ст. 85 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Відповідно до п. 2 ч. 4 розділу ІІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.
Крім того нормами статті 44 ПК України визначено порядок подання документів на підтвердження господарських операцій, та наслідки їх неподання. 
За приписами пункту 44.6 статті 44 ПК України 44.6 у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені впункті 86.7статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. 
Водночас абзацом 2 пункту 44.6 ст.44 ПК України встановлено, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Згідно з пунктом 86.7.1. статті 86 ПУ України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу. 
Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42цього Кодексу. 
Відповідно до пункту 86.7.5 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту. 
Враховуючи зазначене, платник податків не позбавлений можливості подати будь-які належні та допустимі докази (необхідні документи) до заперечень на акт перевірки і такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення про притягнення (чи не притягнення) суб`єкта господарювання до відповідальності.
Суд зазначає, що відповідно до вимог Податкового кодексу України факт ненадання платником податків документів під час проведення перевірки підлягає обов`язковій фіксації шляхом складення акта про ненадання (відмову в наданні) документів.
Водночас матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували відмову ФОП ОСОБА_1 у наданні запитуваних документів, а також відсутній акт про ненадання документів, складений у встановленому законом порядку. 
Суд також враховує, що належним чином засвідчені копії документів, у тому числі ті, що підтверджують ведення обліку товарних запасів, були подані позивачем разом із запереченнями до акта перевірки. Однак контролюючим органом зазначені докази не були оцінені та враховані, а у листі про результати розгляду заперечень не наведено жодних мотивів їх відхилення, що суперечить принципам обґрунтованості рішень суб`єкта владних повноважень, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому висновки контролюючого органу щодо виявлення необлікованих товарів на суму 98 287,00 грн є суперечливими та документально не підтвердженими, оскільки опис товарно-матеріальних цінностей, складений під час перевірки, фіксує наявність товарів на суму лише 44 487,00 грн, і жодних доказів або розрахунків, які б обґрунтовували іншу суму, відповідачем суду не надано.
За таких обставин суд доходить висновку, що твердження контролюючого органу про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону.
Отже, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 13.02.2025 №00015600705 та №00015610705 є неправомірними, у зв`язку з чим підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини справи, суд визнає заявлений позов обґрунтованим, що має наслідком його задоволення у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 2542,26 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС в Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ 44057192), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 лютого 2025 року № 00015600705.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 лютого 2025 року № 00015610705. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2542,26 грн (дві тисячі п`ятсот сорок дві гривні двадцять шість копійок).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 19 січня 2025 року.

Головуючий суддя	 	А.О. Чеснокова