Справа № 438/1994/25 
Провадження № 3/438/49/2026 

П О С Т А Н О В А
іменем України

22 січня 2026 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130 КУпАП,
встановив:

У провадження Бориславського міського суду Львівської області перебувають справа № 438/1995/25 (провадження № 3/438/50/2026) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення від 9 грудня 2025 року серії ЕПР1 № 535400) та справа № 438/1994/25 (провадження № 3/438/49/2026) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення від 9 грудня 2025 року серії ЕПР1 № 535406).
Відповідно до статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Оскільки вказані протоколи про адміністративне правопорушення складені у відношенні однієї особи, знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд та постанова у жодній із справ ще не приймалась, зазначені вище справи підлягають об`єднанню в одне провадження, з присвоєнням номеру № 438/1994/25 (провадження № 3/438/49/2026).
З протоколу про адміністративне правопорушення від 9 грудня 2025 року серії ЕПР1 № 535406 вбачається, що 9 грудня 2025 року, 00:11:00 у місті Борислав по вулиці Галицького, 38, водій керував скутером Yamaha без державного номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу Drager Alkotest 6820 на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 9 грудня 2025 року серії ЕПР1 № 535400, 00:11:00 у місті Борислав по вулиці Галицького, 38, водій керував транспортним засобом не маючи права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив пункт 2.1 а ПДР України, та відповідальність за яке, передбачена частиною 5 статті 126 КУпАП.
ОСОБА_2 у судове засіданні вину визнав, щиро розкаявся. Вказав, що ознаки алкогольного сп`яніння, вказані у протоколі пов`язані з його лікуванням після ДТП. 
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пункт 2.1 а).
Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Положеннями статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) визначено, що водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, порушення мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 6 розділу І вказаної Інструкції).
Пунктом 7 зазначеної Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. 
Згідно з вимогами, передбаченими пунктом 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та частиною 5 статті 126 КУпАП підтверджується наступними доказами:
- протоколами про адміністративне правопорушення від 9 грудня 2025 року серії ЕПР1 № 535400, від 9 грудня 2025 року серії ЕПР1 № 535406, які складені відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Дрогобицька ЦМЛ від 9 грудня 2025 року;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6307219 від 9 грудня 2025 року;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4522734 від 17 квітня 2025 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- DVD дисками, з яких вбачається, що ОСОБА_2 не заперечує факт керування транспортним засобом, що також підтверджується відеофайлами з відеореєстратора службового авто поліції;
- довідкою інспектора САП Дрогобицького РВП ГЕНП у Львівській області Кузьмич Г. відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія» відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 .
Наявні у матеріалах справи докази, повністю підтверджують доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130 КУпАП.
Доводи ОСОБА_2 про те, що ознаки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення від 9 грудня 2025 року серії ЕПР1 № 535406 пов`язані з лікуванням після ДТП, не звільняють його від обов`язку виконання вимоги пункту 2.5 ПДР у разі виявлення у нього відповідних ознак, передбачених пунктом 2 розділу І Інструкції. 
Відповідно до статті 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (стаття 33 КУпАП).
Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою від 9 грудня 2025 року.
У розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 дійшла висновку, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання. Враховуючи зазначене, виходячи із аналізу положень статей 1, 50, 55, 65, 286, 286-1 КК, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
При цьому, Верховним Судом звернуто увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. 
Враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини які як обтяжують, так і пом`якшують відповідальність правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених частиною 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи наведене у справі стягнення до ОСОБА_2 необхідно застосувати в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Крім того суд не вбачає підстав для застосування додаткового стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки суду не надано доказів того, що вказаний в протоколі транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 належить йому на праві приватної власності, чи будь який інший транспортний засіб, який є у приватній власності порушника.
Крім цього, відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 33, 36, 173, 251, 283, 284 КУпАП, суд 

постановив:

Об`єднати в одне провадження справу № 438/1995/25 (провадження № 3/438/50/2026) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 5 статті 126 КУпАП та справу № 438/1994/25 (провадження № 3/438/49/2026) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП, з присвоєнням номеру справи № 438/1994/25 (провадження № 3/438/49/2026).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:
-за частиною 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу;
-за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі статті 36 КУпАП визначити ОСОБА_3 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олена ДУДАР