ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

26 січня 2026 року	Справа №160/32030/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
- скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 17.09.2025 № 047350008851.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 15.06.2025, на підставі ч.2 ст. 114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зарахувавши періоди роботи до пільгового стажу за Списком № 2, а саме:
- з 07.08.2006 по 17.08.2006 на посаді лампівниці 2 розряду дільниці вентиляції та техніки безпеки Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта ім М.І. Сташкова» Дочірнього підприємства державної холдингової компанії “Павлоградвугілля”
- з 16.05.2008 по 31.08.2021 на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту обладнання 5 розряду дільниці вентиляції та техніки безпеки ВСП «Шахтоуправління Дніпровське ПАТ “ДТЕК Павлоградвугілля”.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 8 вересня 2025 року ОСОБА_1 , через веб-портал Пенсійного фонду України з заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №2. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направило позивачці рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії від 17.09.2025 № 047350008851 з супровідним листом від 23.09.2025 № 0400-010211-8/178441. З рішення про відмову в призначенні пенсії було з`ясовано, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з причини того, що вона не досягла пенсійного віку, як передбачено п.2 статті 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність 10 років пільгового стажу. Позивач вважає висновок відповідача про те, що вона не має достатньо пільгового стажу по Списку № 2 неправомірним, оскільки відповідачем зараховані не всі періоди роботи по Списку №2.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.25 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що 08.09.2025 ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії. Заява Позивача про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 17.09.2025 №047350008851 Позивачу відмовлено в призначенні пенсії. З огляду на вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядало заяви Позивача про призначення пенсії по суті та не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії. На час звернення за призначенням пенсії (12.08.2025) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повних 55 років. Відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право) страховий стаж роботи Позивача складає 34 роки 03 місяці 27 днів, пільговий стаж за Списком № 2 — 07 років 07 місяців 14 днів, що унеможливлює призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 07.08.2006 по 17.08.2006, оскільки відсутня атестація робочих місць, що прямо зазначено в пільговій довідці №494 від 13.08.2024. Крім того, до пільгового стажу на зараховано період з 16.05.2008 по 31.08.2021на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту обладнання 5 розряду дільниці вентиляції та техніки безпеки ВСП «Шахтоуправління Дніпровське ПАТ “ДТЕК Павлоградвугілля”. Відповідно до записів трудової книжки за період за з 16.05.2008 по 31.08.2021 відсутні записи про повний або неповний робочий день під землею. Під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. Оскільки, відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, відповідно до записів трудової книжки, а пільгова довідка відсутня в матеріалах пенсійної справи, підстави зарахування вказаного періоду до пільгового стажу відсутні. Таким чином, відсутні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до заяви про призначення пенсії згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІ1, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-п/2020.
Згідно довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді "ст.262 ч.5 "Ухвала про відкриття спрощеного провадження" (без повідомлення сторін) від 11.11.25 №160/32030/25 було надіслано одержувачу Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 12.11.2025.
Відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на адресу суду не надходив.
Ухвалою суду від 08.01.2026 року продовжено строк розгляду справи на 30 днів.
Статтею 261 КАС України визначенні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі (ч.1). Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.2).
Відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі) та законодавчу встановлену послідовність надання письмових заяв по суті, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
08.09.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Заяву позивача за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням ПФУ в Сумській області.
Рішенням Головного управління ПФУ в Сумській області від 17.09.2025 року №047350008851, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії.
Так, в рішенні від 17.09.2025 року №047350008851 зазначено зокрема наступне.
Пенсійний вік, визначений п. 2 ч.2 ст. 114 Закону №1058 - працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Вік заявника 55 років 2 місяці 24 дні. 
Страховий стаж особи — 34 роки 3 місяці 27 днів.
Пільговий стаж — 7 років 7 місяців 14 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.
До пільгового стажу не зараховано період роботи з 07.08.2006 по 17.08.2006, оскільки відсутня атестація робочих місць.
Додатковий коментар:
за наданими документами право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч.2 ст.114 Закону №1058 матиме після досягнення 57 річного віку, а саме з 15.06.2027 року.
Також судом встановлено, що згідно форма РС-права, позивачу не зараховано до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 16.05.2008 по 31.08.2021.
Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, із незарахуванням спірних періодів роботи до пільгового стажу, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV).
В силу статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно із статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і постанова КМУ від 12.08.1993 року №637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, пунктом 1 постанови КМУ від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За змістом ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: п.2 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
В силу п.3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 (далі - Порядок №637).
Згідно із п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В свою чергу трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 від 20.07.1990 року містить наступні записи за спірний період:
- запис 10 - 11.01.2004 - переведено учнем ламповшиці ділянки вентиляції та техніки безпеки ( наказ 163к від 11.02.2004);
- запис 11 - 16.04.2004 - переведено ламповшицею 2 розряду на тій самій ділянці;
- запис 12 - 16.05.2008 - переведено електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 5 розряду ділянки вентиляції та техніки безпеки (розп. 329к від 16.05.2008);
- запис 13 - 01.01.2013 - переведено до ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 5 розряду дільниці вентиляції та техніки безпеки (розп. 1к від 01.01.2013);
- за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 розділ 1 пункт 1-1а постанови КМУ від 16.01.2003 №36. Розпорядження про підсумки атестації №1017 від 07.08.2001р.
- запис 14 - 31.08.2021 - звільнено порядком переведення до ВСП "Шахтоуправління Першотравенське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" згідно п.5 ст.36 КЗпП (наказ 148/1к від 31.08.2021.
- запис 15 - 06.09.2021 - прийнята електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування 4 розряду за переведенням з ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" з повним робочим днем (наказ 1793-к від 03.09.2021);
- за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгових умовах за списком 2 відповідно до постанови КМУ №461 від 24.06.2016 (наказ про підсумки атестації №8409 від 22.12.2020). 
Також судом встановлено, що згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.08.2024 №494 ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Дніпровське", ОСОБА_1 дійсно працювала в ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" ПрАт "ДТЕК Павлоградвугілля" за період з 16.04.2004 по 15.05.2008 виконувала в гірничому виробництві: ведення гірничих і інших робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією лампівник дільниці вентиляції та техніки безпеки з повним робочим днем на поверхні, що передбачено Списком №2 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а постанови КМУ №36 від 16.01.2003р.
Згідно оскаржуваного рішення, відповідачем до пільгового стажу не зараховано період роботи з 07.08.2006 по 17.08.2006, оскільки відсутня атестація робочих місць.
Судом встановлено, що згідно виписки з наказу по шахті "ім. М.І.Сташкова" в/о "Павлоградвугілля" №1017 від 07.08.2001 ОСОБА_1 "про результати атестації робочих місць за умовами праці які дають право на пільгове забезпечення" та випису з розпорядження по "ім.М.І.Сташкова" ВАТ "Павлоградвугілля" від 18.08.2006 №680 "про результати атестації робочих місць за умовами праці які дають право на пільгове забезпечення" ... наказано затвердити поданий комісією перелік професій, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення (додаток до приказу №1 та №2. До списку №2 віднести наступних працівників: 2010100а-13357 - лампівник; 1.1а - лампівник.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Так, згідно зі ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.
Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадина його конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
З урахуванням викладеного, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Викладене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а.
Відтак, суд доходить висновку, що доводи пенсійного органу, що період роботи з 07.08.2006 по 17.08.2006 неможливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки даний період не підтверджений результатами атестації робочих місць є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на викладене вище.
Також позивач просить зарахувати до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 16.05.2008 по 31.08.2021 на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту обладнання 5 розряду дільниці вентиляції та техніки безпеки ВСП «Шахтоуправління Дніпровське ПАТ “ДТЕК Павлоградвугілля”.
У відзиві на позові, відповідачем зазначено, що до пільгового стажу на зараховано період з 16.05.2008 по 31.08.2021 на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту обладнання 5 розряду дільниці вентиляції та техніки безпеки ВСП «Шахтоуправління Дніпровське ПАТ “ДТЕК Павлоградвугілля”, оскільки відповідно до записів трудової книжки за період з 16.05.2008 по 31.08.2021 відсутні записи про повний або неповний робочий день під землею.
Проте таку підставу для зарахування спірного періоду роботи суд вважає протиправною, оскільки записами трудової книжки підтверджено роботу позивача з 16.05.2008 по 31.08.2021, а також пільговий характер роботи за Списком №2.
З огляду на зазначене позивач має право на зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №2 періодів роботи з 07.08.2006 по 17.08.2006 та з 16.05.2008 по 31.08.2021.
За таких обставин, рішення Головного управління ПФУ в Сумській області від 17.09.2025 № 047350008851 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 15.06.2025, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Так, призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.
Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У справі, яка розглядається судом встановлено, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачкою заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Сумській області, рішенням якого ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Сумській області.
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 07 травня 2024 року у справі №460/38580/22.
З урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області повторно розглянути заяву позивача від 08.09.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.
Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Сумській області, на користь позивача сплачену ним суму судового збору у розмірі 605,60 грн. 
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ЄДРПОУ 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (код ЄДРПОУ 21108013, 40009, Україна, Сумська обл., місто Суми, інше вул. Степана Бандери, будинок 43) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 17.09.2025 № 047350008851 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 07.08.2006 по 17.08.2006 та з 16.05.2008 по 31.08.2021 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 20.07.1990 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 08.09.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (код ЄДРПОУ 21108013, 40009, Україна, Сумська обл., місто Суми, інше вул. Степана Бандери, будинок 43) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова