Справа № 304/854/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        09 грудня 2025 року м. Ужгород

        Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.
суддів Мацунич М.В., Джуга С.Д.
з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника Ярослава Юрійовича на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2025 року, у справі № 304/854/24 (Головуючий: Ганько І.І.), -

В С Т А Н О В И Л А: 
       
У квітні 2024 року адвокат Мельник Я.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Великоберезнянський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області про зняття арешту з нерухомого майна, накладений на нерухоме майно ОСОБА_1 згідно постанови відділу ДВС Перечинського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 травня 2012 року, НОМЕР_1 (реєстраційний номер обтяження 12520312).
Ухвалою Перечинського районного суду від 01 серпня 2025 року провадження у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника Ярослава Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Великоберезнянський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області про зняття арешту з нерухомого майна - закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Роз`яснено позивачу, що він в праві звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.
Не погоджуючись із даною ухвалою суду представник ОСОБА_1 - адвокат Мельник Я.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати, ухвалу, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для її постановлення відсутні, так як відповідно до публічної інформації. Єдиного реєстру боржників та автоматизованої системи виконавчого провадження - позивач ОСОБА_1 не являється боржником та відносно неї немає жодного відкритого виконавчого провадження і суд повинен був врахувати те, що наявність протягом тривалого часу (близько 13 років) не скасовано арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору є невиправданим втручанням особи на мирне володіння своїм майном.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Мельник Я.Ю. який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Встановлено, що рішенням Перечинського районного суду від 14 квітня 2009 року у цивільній справі № 2-150/2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» суму боргу 357 290 грн 37 коп та 1 700 грн 00 коп сплаченого державного мита та 30 грн 00 коп витрат на інформаційно-технічне забезпечення.
Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції від 10 травня 2012 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-150/09, виданого 18 травня 2009 року Перечинським районним судом Закарпатської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ комерційний банк «Надра» суми боргу 357 290 грн 37 коп та 1 700 грн 00 коп сплаченого державного мита та 30 грн 00 коп витрат на інформаційно-технічне забезпечення та накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми боргу.
22 серпня 2012 року у межах даного виконавчого провадження державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції винесено постанову про відмову у відкритті провадження якою відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-150/09, виданого 18 травня 2009 року. 
Разом з тим, постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції від 22 серпня 2012 року про скасування процесуальних документів, у межах виконавчого провадження скасовано постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 травня 2012 року, оскільки встановлено, що виконавчий документ подано на примусове виконання з порушенням ст. 26 п. 1 Закону України «Про виконавче провадження», а саме пропущено встановлений строк для пред`явлення документу до виконання .
Ухвалою Перечинського районного суду від 29 липня 2021 року яка набрала законної сили 16 серпня 2021 року, замінено сторону стягувача у справі №2-150/2009 із Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» і у задоволенні вимог про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.
Рішенням Перечинського районного суду від 31 січня 2024 року у справі № 304/1735/23, яке набрало законної сили 04 березня 2024 року, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних відмовлено.
У даному рішенні зазначено, що із автоматизованої системи виконавчого провадження № НОМЕР_1 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Мельник Я.Ю. суду надано постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції Беца С.А. від 22.08.2012 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, стягувач: ПАТ КБ «Надра», боржник: ОСОБА_1 , якою відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документу з підстав, що виконавчий документ подано на примусове виконання з порушенням ст. 26 п. 1 Закону України «Про виконавче провадження», а саме пропущено встановлений строк пред`явлення документу до виконання .
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження
і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах,
у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише
з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців
у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється
у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття
з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».
Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №577/4541/20, (провадження №61-8240 св 21) 18 травня 2022 року у справі № 642/4263/21 (провадження № 61-17525св21) .
Суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, тому не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, і обґрунтовано закрив провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.
Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія 

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Мельника Ярослава Юрійовича, залишити без задоволення.  
Ухвалу Перечинського районного суду від 01 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 16 грудня 2025 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                      (підписи)
Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ