Справа № 158/2669/25  Провадження №33/802/94/26 	Головуючий у 1 інстанції:Корецька В. В. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ковальова С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 грудня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 27.08.2025 року о 00 год. 47 хв. у с. Тростянець, по вул. Київській, Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Опель Корса», н.з. « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані сп`яніння, внаслідок вживання психоактивних речовин, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Не погодившись з постановою судді першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи. Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ….» лабораторне дослідження проводиться для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а у постанові суду встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання психоактивних речовин, що ставить під сумнів вказаний висновок. Крім того, якби ОСОБА_1 перебував у стані одурманюючих засобів, то така обтяжуюча обставина була б визнана судом і зазначена у вироку суду стосовно останнього за ч. 1 ст. 309 КК України.
Захисник просить скасувати оскаржену постанову та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
За приписами ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду (а.с. 55). Захисник Ковальов С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду клопотання про здійснення судового розгляду без їх участі. 
За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників судового розгляду.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
За положеннями статей 245, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому вказаний вище висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КпАП України.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
При цьому, за положеннями ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п. 2.9а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 ст. 130 КпАП України передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року № 1413/27858 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного сп`яніння є, зокрема, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
Пунктом 7 Розділу ІІІ цієї Інструкції визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, згідно із ознаками такого стану. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України повністю стверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №572688 від 27.08.2025 року; висновком щодо результатів медичного огляду №378 від 15.07.2025 року; копією акту медичного огляду №378 від 12.07.2025 року; відеозаписом події з нагрудної камери (відеореєстратор, боді-камера) працівників поліції.
Основним мотивом апеляційної скарги і незгоди із постановою судді першої інстанції є те, що поліцейськими було порушено саму процедуру огляду що, як вважає захисник, є наслідком визнання результатів такого огляду недійсними, а протоколу про адміністративне правопорушення - недопустимим доказом. 
Із відеозапису із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, якийзначиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення і є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, убачаються детальні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України. Із цього відео видно, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, оскільки рухався у комендантську годину. В подальшому в ході спілкування з ОСОБА_1 , після проведення поверхневого огляду із сумочки останнього вилетіли два поліетиленові пакети із речовиною білого кольору, внаслідок чого було викликано слідчо-оператичну групу. Наведе стало підставою для доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
ОСОБА_1 , як вбачається із відеозапису, наданого працівниками поліції, на момент складання протоколу не заперечував проти висновку щодо його стану сп`яніння та був ознайомлений з ним.
Доданий до матеріалів справи відеозапис не містить ознак монтажу чи інших недоліків та з достатньою повнотою допомагає відтворити обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а лише покликання сторони захисту в апеляційній скарзі на можливі порушення без належного їх обґрунтування слід розцінювати як спроби ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне будь-яким чином.
Доводи захисника щодо того, що висновком лікаря встановлено перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння внаслідок вживання психоактивних речовин, а не психотропних речовин голослівні. 
Психоактивні, психотропні речовини - це речовини, що впливають на психічні процеси (настрій, свідомість, сприйняття), змінюючи роботу мозку, психоактивні речовини є більш загальним терміном з ширшим поняттям, ніж психотропні речовини. Наркотичні засоби це юридично визначена категорія психоактивних речовин, які мають високий потенціал викликати сильну фізичну чи психічну залежність і призводять до серйозних соціальних наслідків, тому вони суворо контролюються законом.
В межах даної справи зазначення у висновку щодо результатів медичного огляду №378 від 15.07.2025 року «у стані сп`яніння внаслідок вживання психоактивних речовин» в будь-якому разі не впливає на встановлення факту перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння, оскільки диспозиція ч. 1 ст. 130 КпАП України передбачає накладення стягнення за керування транспортними засобами в стані як алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З висновку щодо результатів медичного огляду №378 від 15.07.2025 (а.с. 4) чітко вбачається, що ОСОБА_1 12.0.7.2025 перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання психоактивних речовин. Згідно копії акту медичного огляду №378 від 12.07.2025 результат лабораторних тестів проведених ОСОБА_1 позитивний, виявлено амфетамін та PVP (а.с. 36).
Не бере до уваги апеляційний суд й доводи захисника, що оскільки вироком суду стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 309 КК України не встановлено обтяжуючої покарання обставини – вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, тому сумнівними є висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 та пояснення лікаря ОСОБА_2 , яка проводила огляд та складала висновок.
Судом першої інстанції правильно констатовано, що жодні підстави для визнання вказаного вище висновку недопустимим доказом відсутні.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи, тому доводи апелянта про необхідність скасування оскарженої постанови є цілком формальними, без наведення обґрунтованих доводів на їх підтвердження.
Таким чином, обґрунтованих доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а тому оскаржену постанову судді слід залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Ковальова Сергія Вячеславовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 грудня 2025 року стосовно  ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду        В. В. Гапончук