Справа № 214/492/26
3/214/416/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України

29 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянство України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП,- 

ВСТАНОВИВ:
01.11.2025 приблизно о 18-01 годині, ОСОБА_1 знаходячись в магазині «Аврора» за адресою: вул. Олексія Резніченка, буд.5, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, здійснила крадіжку товару – стартовий пакет «Vodafon», 1 шт., чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Вигідна покупка» Аврора» у розмірі 224,17 грн.
Окрім того, 03.11.2025 приблизно о 17-22 годині, ОСОБА_1 знаходячись в магазині «Аврора» за адресою: вул. Олексія Резніченка, буд.5, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, здійснила крадіжку товару – стартовий пакет «Vodafon», 1 шт., чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Вигідна покупка» Аврора» у розмірі 224,17 грн.
ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеною про місце, дату та час судового розгляду справи, до суду не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надала, причини неявки суду невідомі.
Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_1 , яка відмовилася від участі в розгляді справи та не бажала особисто приймати участь в судовому засіданні, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складених протоколів про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, яка підтверджується наступними письмовими доказами: 
- протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №953165 від 09.01.2026 та серії ВАД №952556 від 09.01.2026, в яких викладені обставини вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення чужого майна, що мали місце 01.11.2025 та 03.11.2025;
- рапортами на ім`я начальника ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.01.2026 та 09.01.2026, зміст яких узгоджується зі змістом протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД №953165 від 09.01.2026 та серії ВАД №952556 від 09.01.2026;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.01.2026;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07.01.2026;
- довідкою про вартість викраденого майна;
- відеозаписами з камер відеоспостереження ТОВ «Вигідна покупка» від 01.11.2025 та 03.11.2025, на яких зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 крадіжки;
- заявами представника ТОВ «Вигідна покупка» з проханнями притягти до відповідальності осіб, винних у вчиненні крадіжки майна.
Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями статей 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За диспозицією частини 1 статті 51 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою настає у разі дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому суд вважає за необхідне їх застосувати при розгляді даної справи, вбачаючи на наявність таких самих випадків, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.
Отже, оцінюючи наявні письмові матеріали справи беручи до уваги обстановку події та характер правопорушення, відомості про особу правопорушниці, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, суд приходить до висновку про доведеність вини вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП і вважає за можливе накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті КУпАП, за якою вона притягається до адміністративної відповідальності.
Обставин, що пом`якшує або обтяжують відповідальність правопорушниці судом не встановлені.
Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення громадянки України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки її вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», як цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.1, 9, 23, 33, 36, 40, 40-1, 51, 245, 252, 268, 280 КУпАП, суд - 

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. у дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Роз`яснити, що згідно з ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, відповідно до ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя  А.В.Ткаченко