ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1400/26 Справа № 212/7018/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,
секретар судового засідання Лідовська А.А.,
сторони справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференціїцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 03 вересня 2025 року, ухвалене суддею Власенко М.Д. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 08 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИВ

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі – ТОВ «Фінансова компанія «Ейс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ – «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачем укладено кредитний договір №541783411 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV3С9F4. 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свій обов`язок та перерахував грошові кошти відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти у сумі 25 000 грн. на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 .
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») уклали Договір факторингу № 28/1118-01. 
У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 248 від 12 вересня 2023 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 
27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу№ 27/0524-01. Відповідно до Витягу реєстру прав вимоги № 1 від 27 травня 2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 
29 травня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №29/05/25-E за яким позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 
Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 117105 грн, з яких: 25000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 92105 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 
Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 117105 грн, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу у розмірі 7000 грн.
Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 03 вересня 2025 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» задоволений. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором кредитної лінії №541783411 від 10 липня 2023 року у загальному розмірі 117 105 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати у загальному розмірі 9422,40 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 03 вересня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» відмовити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №541783411 від 10.07.2023 року від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», відповідно від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», відповідно від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». 
Зазначає, що за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. З аналізу договорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів починаючи ще 28.11.2018 року, а сам Договір кредитної лінії №541783411 начебто був укладений 10.07.2023 року, тобто майже через п`ять років після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором фактрингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.
Також посилається, що матеріали справи не містять доказів здійснення фактором оплати попередньому кредитору за відступлення ним права вимоги за договором факторингу від 28.11.2018 року, що залишилося поза увагою суду першої інстанції. 
З інших підстав рішення суду першої інстанції відповідачем не оскаржувалося.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», посилаючись на безпідставність апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
12 січня 2026 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвдокат Пономаренко Є.А., які мають ознаки доповнеь до апеляційної скарги.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2026 року додаткові пояснення до апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Пономаренко Є.А., повернуті заявнику. 
В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю доповідача, представника відповідача адвоката Пономаренка Є.А., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника позивача Литвиненко А.В., яка запеерчувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуване рішення суду без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, заявлених позовних вимог за наявними у справі матеріалами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вищевказаним вимогам закону.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 за умовами якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с.59-62).
28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою сторони дійшли згоди викласти п.8.2 договору у наступній редакції: строк дії цього договору починає перебіг у момент визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с.64 зворот).
31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, зокрема, продовжено строк договору до 31 грудня 2021 року (а.с.65-68).
31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с.70).
31 грудня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно (а.с.70 зворот).
31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2024 року включно (а.с.71).
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 248 від 12 вересня 2023 року ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 53780 грн. (а.с.57).
На підтвердження оплати за Договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року позивачем надано Акт звірки взаємних розрахунків та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги за Реєстром прав вимоги № 248 від 12.09.2023 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року (а.с. 56, 56 зворот)
Врахуваши вищенаведене суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв доводи відповідача щодо недоведеності факту відступлення права грошової вимоги за договором кредитної лінії, а також відсутність доказів здійснення оплати фактором на користь попереднього кредитора за договором факторингу від 28 листопада 2018 року, оскільки згідно п.4.1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги, за формою, встановленою у відповідному додатку і реєстр прав вимоги підписаний ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» вже після укладення кредитного договору з відповідачем, а саме 12 вересня 2023 року.
27 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 27/0524-1, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.51-54)
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27 травня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 117105 грн. (а.с.49-50).
Факт сплати грошових коштів за договором факторингу № 27/0524-01 від 27 травня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «Таліон Плюс» підтверджено платіжними інструкціями (а.с.48).
29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (ціна продажу), а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступити ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (а.с.29-32).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року, ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 2117105 грн. (а.с.35-36).
Факт сплати грошових коштів за договором факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року ТОВ «ФК «Ейс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підтверджено платіжними інструкціями (а.с.37-41).
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості. 
Перевіряючи рішення суду з підстав викладених в апеляційній скарзі відповідача, колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено, що при підписанні договору кредитної лінії №541783411 від 10 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сторонами було погоджено всі істотні умови договору.
Позивачем до першої інстанції було надано докази переказу грошових коштів у розмірі 25000,00 грн на користь відповідача, а саме: платіжне доручення від 10 липня 2023 року, де зазначено призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 541783411 від 10.07.2023 року, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 хх-хххх-6390 (а.с. 11).
Вказані докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свого обов`язку за Договором кредитної лінії № 541783411 від 10 липня 2023 року.
Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, матеріали справи не містять.
Відповідно ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
П. 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Відповідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором (а.с. 37-40).
Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять інші права та обов`язки клієнт за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більше ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не змінює попередній (п. 2.2).
Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги (п. 4.1).
Відповідно пункту 1.3 договору, правом вимоги є всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Згідно з п. 8.1 цього договору, договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (за наявності її у сторони).
Строк дії вказаного договору згідно п. 8.2 було встановлено до 28 листопада 2019 року.
У подальшому додатковими угодами вносились зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31 грудня 2023 року включно.
23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01 відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором.
29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до якого ТОВ «ФК «Ейс» відступлено право вимоги до відповідачза кредитним договором.
Відповідно до реєстрів боржників № 175 від 05.05.2022 року, № 1 від 23.02.2024 року, реєстру боржників до Договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 року, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Онлайн Фінанс», від ТОВ «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 117 105,00 грн.
Умовами укладених договорів факторингу між товариствами передбачено право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі, відступати право вимоги на користь третіх осіб.
Вказані договори факторингу підтверджують належний перехід прав вимоги до відповідача.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» доведено факт переходу до нього права вимоги до відповідача за укладеним договором №541783411 від 10 липня 2023 року.
Отже, вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції надав належну правову оцінку обставинам, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про задоовлення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» є обґрунтованим і таким, що відповідає положенням ст. 76, 81, 89 ЦПК України.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Доводи апеляційної скарги, висновків суду не спростовують, зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, а тому не приймаються апеляційним судом.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених апелянтом у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 03 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 21 січня 2026 року.

Головуючий:

Судді: