Справа № 372/1809/24
Провадження № 2-а/761/247/2025

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації в особі Департаменту територіального контролю м. Києва про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з адміністративним позовом, в якому просив суд: 
-скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії 2КІ №0000977889, винесену 02.04.2024 інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Вітранюком Ю.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф. 
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.04.2024 ОСОБА_1 , який є інвалідом 2 групи з 2010 року. В грудні 2023 року переніс важку хірургічну операцію і до теперішнього часу перебуває на реабілітації. В черевній порожнині має дренажну трубку. Під час керування автомобілем CITROEN C5, державний номерний знак НОМЕР_1 , по окружній дорозі в м. Києві, приблизно о 15 год 00 хв. відчув різкий біль і побачив, що розійшовся хірургічний шов на дренажній трубці, що призвело до кровотечі. Після чого, він, зателефонував до знайомого лікаря з інституту ім. Шалімова, який погодився надати йому невідкладну допомогу. 
О 15 год 00 хв. він під`їхав до інституту ім. Шалімова, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 30. Охорона інституту його не пустила на паркувальне місце, яке належить лікарні, а тому, він здійснив паркування автомобіля на єдиному вільному місці біля виходу з паркувального майданчика. В іншому місця здійснити парковку автомобіля він не міг, так як, фізично не спромігся дійти до лікарні, а тому, на внутрішнє дзеркало автомобіля причепив фотокопію посвідчення особи з інвалідністю.
Також, у позові позивач зазначив, що повернувся до автомобіля через півтори години і під склоочисником знайшов повідомлення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Коли він відчинив автомобіль то побачив, що фотокопія посвідчення особи з інвалідністю впала із дзеркала на підлогу. Зателефонувавши на номер телефону, зазначений в повідомленні та, пояснивши ситуацію, отримав відповідь, що вже прийнята постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил паркування, а тому, він може звернутися до суду для її оскарження.
Позивач вважає, що незважаючи на те, що мало місце порушення правил паркування, однак, правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності. Крім того, його автомобіль не створив жодної перешкоди ані руху на дорозі, ані виїзду/в`їзду на паркувальний майданчик лікарні. 
Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 04.04.2024 адміністративний позов передано за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.
26.03.2025 через загальну канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва від представника відповідачем - виконавчий органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі Департаменту територіального контролю м. Києва подано відзив на позовну заяву. У своєму відзиві, відповідач заперечуючи проти позову, зазначив, що у ч. 3 ст. 265-4 КУпАП визначені випадки розміщення транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеки руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме ближче 10 м від виїзду з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Звернув увагу, що факт розміщення транспортного засобу біля виїзду з прилеглої території визнається позивачем. Відповідно до чинного законодавства особи з інвалідністю притягуються до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці на загальних підставах. 
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (ч.1 ст.5 КАС України).
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 № 6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія чи бездіяльність порушують їхні права і свободи або перешкоджають здійсненню цих прав і свобод, а тому потребують правового захисту в суді.
З викладеної правової позиції Конституційного Суду України випливає, що умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав. Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона має право розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи. 
Предметом позовних вимог позивача є оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 02.04.2024 серія 2КІ №0000977889.
Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що постановою головного спеціаліста - інспектора з паркування першого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Вітранюка Ю.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ №0000977889 від 02.04.2024, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680, 00 грн. 
З постанови вбачається, що транспортний засіб «CITROEN C5 AIRCROSS», державний номерний знак НОМЕР_1 , 02.04.2024 о 15 год. 31 хв. на вул. Героїв Севастополя, 30 в м. Києві зупинено ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушено п. 15.9 підпункт «и» Правил дорожнього руху (далі - ПДР), тобто вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. 
Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: АРМ Інспектора.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно п. 9.1 рішення Київської міської ради від 13.07.2023 №6870/6911 «Про оптимізацію діяльності деяких структурних підрозділів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» здійснення Департаментом територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повноважень та функцій щодо здійснення контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оплати вартості послуг з паркування транспортних засобів та контролю діяльності внутрішнього водного транспорту починається з дня видання розпорядження Київського міського голови про готовність до здійснення таких повноважень та функцій. 
Пунктом 6 Положення «Про Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», затвердженого рішенням Київської міської ради 02.03.2023 N 6010/6051(у редакції рішення Київської міської ради від 13.07.2023 року N 6870/6911) у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, управління (інспекція) контролю за благоустроєм, положення про які затверджуються наказом директора Департаменту.
У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право: 1) здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки (відеозапису); 2) розглядати справи про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено; 3) складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень; 4) накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису); 5) розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності; 6) складати акт огляду та тимчасового затримання транспортних засобів; 7) здійснювати тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. 
Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері паркування м. Києва, складати акт огляду та тимчасового затримання транспортних засобів, є складовою частиною виконання посадовою особою інспекції з паркування своїх обов`язків, передбачених Положенням «Про Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)». 
Підпунктом «и» п.15.9 ПДР передбачено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. 
Згідно п. 1.10 ПДР України, прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.
Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Примітка. Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Положенням ч. 1 ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. 
Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.
А відтак, при розгляді справ щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Як встановлено судом, при складенні оскаржуваної постанови інспектором проведено фотофіксацію правопорушення в режимі фотозйомки технічним засобом АРМ Інспектора про що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП вказано у постанові.
Так, на веб-сайті kyiv.digital/penalty/check, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові за допомогою ідентифікаторів доступу до фото/відеоматеріалів правопорушення - постанова 2КІ № 0000977889 від 02.04.2024, розміщені фотознімки транспортного засобу «CITROEN C5 AIRCROSS», державний номерний знак НОМЕР_1 , зроблені з різних ракурсів, які відображають, що транспортний засіб позивача знаходиться ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території. 
Отже, слід зазначити, що розміщення транспортного засобу позивача ближче 10 м від виїзду з прилеглої територій чітко підтверджується матеріалами фотофіксації. Крім того, як вбачається із змісту позовної заяви, даний факт визнається позивачем. 
Доводи позивача, що його автомобіль не створював суттєвої перешкоди руху, оскільки, він не блокував виїзд інших транспортних засобів, суд не приймає до уваги, так як, Правилами дорожнього руху, які, відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати їх вимог, чітко встановлено, що зупинка ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду заборонена. Тобто, жодних привілеїв для зупинки ближче ніж за 10 метрів від виїзду з прилеглої території немає. Це стосується всіх водіїв однаково.
Корім того, позивачем, суду не було надано доказів на підтвердження викладених ним у позовній заяві доводів, щодо здійснення ним вимушеної зупинки біля виїзду лікарні, саме у зв?язку із його поганим самопочуттям. 
Крім того, в ст. 24 Конституції України, закріплено про рівність усіх перед законом і судом. Тобто, всі громадяни мають рівні права, і жодні привілеї чи обмеження не допускаються. 
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, суб?єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що головним спеціалістом - інспектором з паркування повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені оскаржуваної постанови.
Суд вважає, що позивачем не надано доказів, що правопорушення вчинено ним в стані крайньої необхідності у зв`язку із зверненням до лікаря за медичною невідкладною допомогою, оскільки будь-які докази на підтвердження вказаних фактів в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, з огляду на предмет та підстави позову, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації в особі Департаменту територіального контролю м. Києва про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 73, 74, 77, 78, 79, 241, 242, 286, 293, 295 КАС України, суд 

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації в особі Департаменту територіального контролю м. Києва про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя: