ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2026 Справа № 914/3433/25 
Господарський суд Львівської області у складі судді Березяк Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу №914/3433/25
за позовом: Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, м. Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Доргруп», м. Львів,
про стягнення 824,50 грн штрафних санкцій за порушення Договору №550 від 16.07.2024
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівського державного університету безпеки життєдіяльності до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Доргруп» про стягнення 824,50 грн штрафних санкцій за порушення Договору №550 від 16.07.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором підряду в частині повного та своєчасного виконання будівельних робіт внаслідок чого позивачем було нараховано пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно виконаних робіт, що складає 824,50 грн.
Ухвалою суду від 11.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 
Копія ухвали суду від 11.11.2025 надіслана відповідачу 12.11.2025 на адресу реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань. Вказане поштове повідомлення повернулось на адресу суду.
Суд зазначає, що 18.10.2023 введено в дію зміни, що внесені в Господарський процесуальний кодекс України Законом України №3200-IX від 29.06.2023 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документам».
Відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України усі юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Враховуючи зазначене, сторони зобов`язані мати зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.
Відповідно до пункту 17 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.
Таким чином, процесуальним законодавством передбачено способи належного повідомлення сторін про розгляд справи - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет».
Правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №910/6322/21, від 29.06.2022 у справі №906/184/21.
Беручи до уваги, що станом на дату відкриття провадження у даній справі відповідачем не зареєстровано «Електронний кабінет» в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі відповідно до положень частини 6 статті 6 та частини 7 статті 42 ГПК України, а тому з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи, копії ухвал Господарського суду Львівської області про відкриття провадження у справі була надіслана засобами поштового зв`язку на належну адресу відповідача, що вказана у позовній заяві та яка підтверджена відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яку повернуто на адресу суду.
Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Разом з тим, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.
Аналогічний правовий висновок знайшов своє змістовне відображення у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 тощо.
Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала Господарського суду Львівської області по справі №914/3433/25 була оприлюднена в електронному вигляді в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5015.
Отже, матеріали справи свідчать, що учасники справи повідомлені належним чином про розгляд даної справи. Водночас судом було створено всім учасникам справи належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів для обґрунтування своїх вимог та заперечень.
З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позовну заяву, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, між Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності (надалі - Замовник, Позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю «БК ДОРГРУП», в особі директора Назара Андрія Володимировича, що діє на підставі Статуту (надалі - Підрядник, Відповідач) укладено Договір №550 від 16.07.2024 "Поточний ремонт підвальних приміщень правої сторони навчального корпусу №1 у Львівському державному університеті безпечки життєдіяльності в м. Львові" ДК 021:2015:45450000-6 "Інші завершальні роботи".
Відповідно до умов вказаного вище Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, власними силами і засобами на власний ризик надати послуги відповідно до договірної ціни (додаток № 1). Найменування послуг: «Поточний ремонт підвальних приміщень правої сторони навчального корпусу №1 у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності в м. Львові», (далі- Об`єкт). |
Адреса розташування об`єкта: 79007, м. Львів, вул. Клепарівська, 35. 
Згідно з п. 1.5 Договору, Підрядник розпочне надання послуг у день укладення Договору і завершить надання послуг не пізніше 4-х місяців з дня укладення Договору.
Враховуючи п. 1.8 Договору строки надання послуг можуть змінюватися із внесенням відповідних змін у Договір у разі: обставин непереборної сили (окрім тих, що діють на момент укладання договору); відсутності фінансування; коригування дефектного акта (договірної ціни); виникнення інших обставин, що можуть вплинути на строки надання послуг.
У додатковій угоді № 1 від 31.10.2024 до Договору № 550 від 16.07.2024 Замовник та Підрядник домовились продовжити термін надання послуг до 30.11.2024.
Відповідно до п.п. 3.1.10 п. 3.1 Договору, підрядник зобов`язаний, одночасно з наданням актів приймання виконаних робіт, надати Замовнику документи, що підтверджують якість матеріалів, які були використані при наданні послуг, і їх відповідність вимогам державних стандартів, будівельним нормам.
Згідно з п. 10.3 Договору, розрахунки за надані послуги будуть здійснюватися на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі №КБ-3 з використанням програмного комплексу АВК-5, підписаних уповноваженими |; представниками сторін, проміжними платежами за фактично надані послуги протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дня підписання Замовником актів та довідок, в межах наявних фінансових ресурсів на рахунку Замовника, з можливістю відстрочки платежу до кінця бюджетного року без нарахування штрафних санкцій. Проміжні платежі за надані послуги здійснюються в межах не більш як 95 відсотків їх загальної вартості за договірною ціною.
Замовник зобов`язання щодо оплати вартості наданих Підрядником послуг виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями: № 2045 від 29.08.2024, № 2281 від 19.09.2024, № 2371 від 26.09.2024, № 2615 від 18.10.2024, № 2710 від 29.10.2024, № 2920 від 18.11.2024, № 3107 від 29.11.2024, № 3175 від 09.12.2024, № 3264 від 12.12.2024.
Закінчення робіт відбулося 10.12.2024 з протермінуванням строків, зазначених в Договорі, а саме: 30.11.2024 року, про що свідчить Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2024 року від 10.12.2024, та Акт № 9 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2024 року від 10.12.2024.
Таким чином Відповідачем було допущено протермінування виконання робіт на термін 10 календарних днів.
Відповідно до п.п. 13.2.1 п. 13.2 Договору Підрядник несе відповідальність за порушення зі своєї вини таких зобов`язань за Договором: за порушення строків виконання робіт стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка їх вартості за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Замовником нарахована пеня у розмірі 0,1 % від вартості виконаних робіт за кожен день прострочення згідно з умовами Договору, на суму 82 449,60 грн, у розмірі 824,50 грн згідно рахунку-фактури № 175 від 15.05.2025.
На адресу Відповідача було надіслано претензію №90 01-2558/90 12 від 09.06.2025 з проханням сплатити штрафні санкції в розмірі 824,50 грн за порушення строків виконання зобов`язань згідно з умовами Договору № 550 від 16.07.2024. 
Враховуючи відсутність сплати штрафу за порушення строків виконання Робіт позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з матеріально-правовою вимогою про стягнення штрафних санкцій (пені) у розмірі 824,50 грн.
Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.
Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно з нормами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Як встановлено судом, п.п. 13.2.1 п. 13.2 Договору Підрядник несе відповідальність за порушення зі своєї вини таких зобов`язань за Договором: за порушення строків виконання робіт стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка їх вартості за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
У додатковій угоді № 1 від 31.10.2024 до Договору № 550 від 16.07.2024 Замовник та Підрядник домовились продовжити термін надання послуг до 30.11.2024.
Докази виконання робіт у вказаний строк у матеріалах справи відсутні. 
Закінчення робіт відбулося 10.12.2024 з протермінуванням строків, зазначених в Договорі на 10 календарних днів. 
Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, зробленого позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем були вірно визначені вихідні дані для розрахунку та математично вірно здійснено розрахунок.
Таким чином, розрахунок пені, здійснений позивачем є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.
Враховуючи наведене, вимога про стягнення 824,50 грн пені за порушення строків виконання робіт є обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає до задоволення у повному обсязі.
Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 3028,00 грн.
З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 46, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 191, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 247-252 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ДОРГРУП» (вул. К. Левицького, 78/1, м. Львів, 79017, код ЄДРПОУ 45357529) на користь Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (вул. Клепарівська, 35, м. Львів, 79007, код ЄДРПОУ 08571340) штрафні санкції (пеню) у розмірі 824,50 грн та 3028,00 грн судового збору.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Березяк Н.Є.