Справа № 496/4921/25
Провадження № 3/496/3609/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
Судді - Буран В.М.,
секретаря судового засідання – Агаджанян Д.Х.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов протокол серії ЕПР 1 №399256 від 22.07.2025 р. відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП. 
Відповідно до протоколу 22.07.2025 року о 12:30 год. в Одеській області Одеського району а/д Київ-Одеса СП Дачне водій  ОСОБА_1 керував т/з Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , який обмежений постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування т/з від 12.04.2019 року ВП 373060321 Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, чим порушив ч.10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух». 
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному не визнав та йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України. Просив провадження у справі стосовно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Так як він під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повідомив інспектору про те, що він в перше чує, що існує постанова державного виконавця про обмеження його у праві керування транспортними засобами у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів. Такої постанови державного виконавця не отримував, не знав, що у нього є заборона на керування транспортними засобам, довідався про неї тільки під час складання протоколу із слів інспектора, заборгованості по аліментам не має, регулярно сплачує аліменти. 
Суд дослідивши матеріали додані до протоколу дійшов до наступного висновку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 251 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотне.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Санкція частини 3 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (див. Правила дорожнього руху).
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Суб`єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу.
Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Оцінивши надані докази по справі, встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП відсутня, оскільки на момент керування транспортним засобом, ОСОБА_1 було відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, суд не вбачає наявності умислу у скоєному, оскільки, як зазначає ОСОБА_1 , що також не спростовано письмовими доказами, про обмеження у праві керування транспортним засобом, йому не було відомо. 
Згідно до ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП – закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови буде виготовлено впродовж трьох днів.

Суддя: В.М. Буран