26.01.2026 Справа № 756/19161/25
Унікальний номер 756/19161/25
Провадження номер 2/756/2784/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БрайтІнвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовним вимог
У листопаді 2025 року від позивача ТОВ «БрайтІнвестнмент» до суду надійшла позовна заява, у якій просить суд: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 2034686676 від 23 листопада 2020 року у загальному розмірі 15692,94 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту -10141,76 грн., заборгованості по відсотках -1,94 грн., заборгованості по комісії - 5549,24 грн.; витрати по сплаті судового збору - 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу - 5000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказували, що 23 листопада 2020 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2034686676, відповідно до п.1.1. якого відповідач отримав кошти у сумі 16712,00 грн. на придбання товару у продавця. Комісія за управління кредитом - 1,7% щомісячно, дата остаточного повернення кредиту - 23 листопада 2022 року. Загальний розмір кредиту - 17202,00 грн. Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачена фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Строк кредитування - 24 місяці.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БрайтІнвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, відповіднодо умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, зокрема, згідно з реєстром боржників до ОСОБА_1 .
В порушення умов укладеного кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість.
Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «БрайтІнвестмент» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.
Рух справи
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2025 року головуючим суддею у цій цивільній справі визначено суддю Шролик І.С.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 26 січня 2026 року.
Представник позивача в судове засідання 26 січня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, у прохальній частині позовної заяви представник позивача просив судові засідання по справі проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання від 26 січня 2026року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Брайт Інвестмент» підлягають задоволенню, зважаючи на наведене нижче.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що 23 листопада 2020 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2034686676, відповідно до п.1.1. якого відповідач отримав кошти у сумі 16712,00 грн. на придбання товару у продавця. Комісія за управління кредитом - 1,7% щомісячно, дата остаточного повернення кредиту - 23 листопада 2022 року. Загальний розмір кредиту - 17202,00 грн. Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачена фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Строк кредитування - 24 місяці.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БрайтІнвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, відповіднодо умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, зокрема, згідно з реєстром боржників до ОСОБА_1 .
Відповідно до Витягу з додатку №1 до Договору факторингу №24/03/23, укладеного 24 березня 2023 року, ТОВ «БрайтІнвестмент» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 15692,94 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту -10141,76 грн., заборгованості по відсотках -1,94 грн., заборгованості по комісії - 5549,24 грн.
Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України)
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.
Судом досліджений розрахунок заборгованості за укладеним договором. З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що заборгованість відповідача по відсотках станом на 24 березня 2023 року становить 15692,94 грн.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 2034686676 від 23 листопада 2020 року у загальному розмірі 15692,94 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту -10141,76 грн., заборгованості по відсотках -1,94 грн., заборгованості по комісії - 5549,24 грн.
У зв`язку з усім зазначеним вище, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «БрайтІнвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 15692,94грн.
Щодо стягнення судових витрат
Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до платіжної інструкції № 2949 від 17 листопада 2025 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Також, позивач просить відшкодувати понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
01липня 2025 року між Адвокатським бюро «Ольги Клещ» та ТОВ «БрайтІнвестмент», в особі директора Кириченко О.М. було укладено договір про надання правової допомоги № 43115064. Пунктами 4.7. та 4.9 Договору визначена Тарифікація наданих послуг Клієнту, а також розмір гонорару за позитивно прийняте рішення у сумі 5000,00 грн.
Згідно з Актом № 2034686676 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 17 листопада 2025 року, ТОВ «БрайтІнвестмент» надано правничу допомогу на загальну суму 5000,00 грн.
Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом.
Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат(установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) міститься висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Брайт Інвестмент» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141 ч. 1, 247 ч. 2, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 524, 525, 526, 611, 651 ч. 2, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (адреса місцезнаходження 49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9, код ЄДРПОУ 43115064) заборгованість за кредитним договором № 2034686676 від 23 листопада 2020 року у загальному розмірі 15692,94 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 26 січня 2026 року.
Суддя І.С. Шролик