Справа № 347/2374/25
Провадження № 2/347/165/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(Заочне) 
22 січня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді:   Кіцули Ю. С.,
за участю:
секретаря с/з    Сумарука І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, 
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
06.11.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітнім.
Рішенням Косівського районного суду № 347/2286/18 від 29.01.2019 було ухвалено стягувати аліменти із ОСОБА_2 на користь позивача на утримання сина по 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.
Оскільки син досяг повноліття, стягнення аліментів було припинено. Проте ОСОБА_2 є студентом першого курсу Косівського державного інституту декоративного мистецтва, навчається за денною формою за спеціальністю «Декоративне мистецтво та ремесла», ОП «Декоративне мистецтво», ОС «Бакалавр».
На даний час дитина перебуває на утриманні позивача, оскільки відповідач добровільно не сприяє утриманню дитини.
ОСОБА_1 стверджує, що самостійно забезпечити сина не має можливості, оскільки витрати на утримання є значними. Рівень її доходу є незначним, в силу непрацездатності внаслідок онкологічного захворювання. Позивач є особою з інвалідністю другої групи із протипоказанням до важкої фізичної праці. Проте як мати, намагається забезпечити якнайкращі інтереси дитини та сприяти здобуттю сином вищої освіти.
Так, витрати на утримання ОСОБА_2 в середньому становлять 10 000 щомісячно: на харчування, одяг та канцтовари. Крім того, в дані втрати не включено витрати на екскурсії, дозвілля, витрати на комунальні послуги, періодичні огляди у лікарів, лікування нескладних захворювань.
Як відомо позивачу, відповідач має хороший матеріальний стан.
У зв`язку з вище наведеним, ОСОБА_1 просила суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення ним 23 років, за умови продовження навчання.
Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. 
Заяви, та клопотання учасників справи.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, проте в позовній заяві просили розгляд справи проводити без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечили (а.с.3). 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав. На адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 29). Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 виснував, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
Судом також розміщувалось оголошення на сайті про виклик відповідача в судове засідання (а.с.23,28).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 17.11.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторони відповідача та призначено до судового розгляду на 16.12.2025 року.
Ухвалою від 16.12.2025 року судове засідання відкладено на 22.01.2026 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання.
Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/2374/26 відповідача ОСОБА_2 (а.с.23,28).
Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Косів Івано-Франківської області (а.с.5) та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6). 
Згідно копії довідки МСЕК серії 12ААД № 081559 ОСОБА_1 10.12.2024 року надано ІІ групу інвалідності загального захворювання з протипоказанням важкої фізичної праці (а.с.8).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Згідно копії паспорту громадянина України у вигляді айді картки, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Косів, Косівського району Івано-Франківської області (а.с.10) та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).
Рішення Косівського районного суду у справі № 347/2286/18 від 29.01.2019 року було ухвалено стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 по 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.13).
Відповідно до копії довідки № 366 від 21.10.2025 року, виданої Косівським державним інститутом декоративного мистецтва, ОСОБА_3 навчається за денною формою за спеціальністю «Декоративне мистецтво та ремесла», ОП «Декоративне мистецтво», ОС «Бакалавр», державної форми навчання (а.с.14).
Згідно відповіді № 2013594 від 17.11.2025 року з Єдиного Державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 21).
Зміст спірних правовідносин. 
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини, яка продовжує навчатися, після досягнення нею повноліття.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування .
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).
У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).
При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, який знаходиться на утриманні матері (позивача). 
Син сторін ОСОБА_2 є повнолітнім та навчається в Косівськомудержавному інституті декоративного мистецтва на І курсі, спеціальність «Декоративне мистецтво та ремесла», ОП «Декоративне мистецтво», ОС «Бакалавр», денної державної форми навчання.
Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своїх дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23-річного віку.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23-річного віку є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, а також те, що відповідач відзив на позовну заяву не надав, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.
Позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається, у розмірі по 5 000 грн. щомісячно до досягнення ним 23-річного віку.
Разом з тим, подаючи позов про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, позивачка не подала докази, які б свідчили про потребу повнолітнього сина, який продовжує навчання, у матеріальній допомозі: інформації чи несе позивачка витрати на проживання сина і у якому розмірі (плата за гуртожиток, оренду житла, проживання у власному житлі, тощо), які витрати несе на придбання підручників, проїзд, а також про наявність у матері (позивача) можливості надавати допомогу і в якому розмірі (матеріальне становище матері та її доходи), яка також має обов`язок перед повнолітнім сином, який продовжує навчання щодо його утримання.
При цьому суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання і згідно довідки МСЕК їй протипоказана важка фізична праця, а отже позивач в певній мірі обмежена у способі заробітку та отримання доходів на утримання повнолітнього сина.
За таких обставин, враховуючи, що повнолітній син сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не має можливості працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, та беручи до уваги наявність обов`язку батька щодо утримання повнолітнього сина, який навчається, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі по 4 000 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. 
Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду – з 06 листопада 2025 року.
Розподіл між сторонами судових витрат.
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. 
Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1211,20 грн.).
На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання – задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) аліменти на утримання повнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчатися, у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 06 листопада 2025 року.
Рішення суду в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (однієї тисячі двісті одинадцять) грн. 20 коп. на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Заочне рішення може бути переглянуте Косівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Косівського районного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 26 січня 2026 року.

Суддя           Ю. С. Кіцула