Справа № 734/4013/25 	Головуючий у 1 інстанції Бузунко О. А. 	
Провадження № 33/4823/144/26 	  	
Категорія - ч. 1ст. 130 КУпАП.  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,
з участю захисника адвоката Лабадіна І. О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Лабадіна І. О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. 

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 05 вересня 2025 року, о 04 год. 23 хв., по вул. Б. Хмельницького, 54, у місті Остер, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген Пассат, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки в темну пору доби, в результаті чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем ГАЗ 2705, державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті дорожньо – транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдав матеріальні збитки, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, поведінка, не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Лабадін І. О. просить постанову суду скасувати, винести постанову, якою закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Мотивує тим, що не встановлення факту керування особою транспортним засобом(відсутність статусу водія), не зобов`язує особу на проходження огляду на стан сп`яніння та не тягне за собою відповідних висновків.
Аналогічні обставини (керування особою транспортним засобом) мають бути беззаперечно встановлені і для притягнення особи до відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Водночас, у матеріалах справи відсутні будь – які належні та допустимі докази, якими встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 05.09.2025 у вказаних протоколах час та місці, вчинення ним дорожньо – транспортної пригоди та обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння.
ОСОБА_1 в судовому засіданні місцевого суду пояснив, що 04 вересня 2025 року він повернувся з роботи і ввечері поїхав до свого знайомого відпочити. Приблизно о 4 годині ранку 05 вересня 2025 року на транспортному засобі, який йому належав на праві користування (перебував у лізингу), його знайома дівчина везла в м. Остер. При цьому, він перебував на пасажирському сидінні. Він в певний період часу побачив як автомобіль вже в`їжджає в Газель, на праву пасажирську сторону припав удар. Він повідомив працівників поліції, що за кермом перебував не він, водій втік. Також під сидінням водія залишився мобільний телефон дівчини, про що поліцейським було відомо, але вони свідомо проігнорували таку важливу обставину. Ім`я дівчини не зміг назвати з етичних міркувань.
Пояснення ОСОБА_1 про те, що автомобілем керувала дівчина, а не він, повністю підтверджується відеозаписами, на яких чітко зафіксовано, як від початку і до завершення з`ясування обставин пригоди, ОСОБА_1 заперечував, що він керував автомобілем, його пояснення, що керувала автомобілем дівчина, а також що поліцейські висловлювали сумніви про факт керування автомобілем ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Лабадін І. О. підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши аргументи захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На відеозапису, доданому до матеріалів справи, видно, як поліцейські 05.09.2025 прибули на місце пригоди в м. Остер, Чернігівського району та області, де виявили автомобіль Фольксваген Пасат, державний номерний знак НОМЕР_1 , який в`їхав в автомобіль ГАЗ 2705, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Було з`ясовано, що автомобіль належить на праві користування ОСОБА_1 (перебуває у лізингу). ОСОБА_1 на місці дорожньо – транспортної пригоди працівникам поліції повідомляв, що він просто проходив повз, потім повідомляв, що водій втік. На запитання працівників поліції кому він давав ключі від свого автомобіля, ОСОБА_1 обмежився фразою «друзям» і не вказав конкретної особи. 

У судовому засіданні місцевого суду, був допитаний ОСОБА_1 , який надав вже зовсім інші пояснення, а саме те, що 04 вересня 2025 року він повернувся з роботи і ввечері поїхав до свого знайомого відпочити. Приблизно о 4 годині ранку, 05 вересня 2025 року на транспортному засобі, який йому належав на праві користування (перебував у лізингу), його знайома дівчина везла в м. Остер. При цьому, він перебував на пасажирському сидінні. Він в певний період часу побачив як автомобіль вже в`їжджає в Газель, на праву пасажирську сторону припав удар. Він одразу повідомив працівників поліції, що за кермом перебував не він. Очевидців вказаної події не було. На пропозицію суду повідомити ім`я та по батькові дівчини, яка керувала транспортним засобом, ОСОБА_1 відмовився.

До пояснень ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом місцевий суд обгрунтовано поставився критично та вважав їх такими, що спрямовані на покращення свого становища, оскільки розумів, яку відповідальність може понести за скоєне.

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він прибув на місце дорожньо – транспортної пригоди як працівник швидкої медичної допомоги. На місці дорожньо – транспортної пригоди, крім ОСОБА_1 нікого не було, під час спілкування останній повідомив, що керував автомобілем Фольксваген та скоїв дорожньо – транспортну пригоду.

З письмових пояснень ОСОБА_3 є очевидним, що вона також прибула на місце дорожньо – транспортної пригоди як працівник швидкої медичної допомоги. Вона бачила автомобіль Фольксваген з розбитим передом, від водійських дверей якого навколішки відлазив молодий чоловік кремезної статури.

Відеокамера запаху алкоголю не передає, проте по поведінці ОСОБА_1 після приїзду поліції, його розмові, рухах, були розумні підстави судити, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейського у визначеному Законом порядку.

Наявність крові на кермі та на подушці безпеки з боку водія і присутність кровотечі у ОСОБА_1 , підтверджують висновки суду про винуватість ОСОБА_1 , як особи, що керувала транспортним засобом.

Загальновідомо, що самостійно транспортні засоби пересуватися у просторі, без фізичної особи, яка виконує функції водія, не можуть.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Лабадіна І. О. залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про закриття провадження за ст. 124 КУпАП, за закінченням строків накладення стягнення, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Антипець