Справа № 138/3121/25
Провадження №:2-др/138/7/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України

27 січня 2026 року        м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Холодової Т.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області перебувала вказана вище цивільна справа. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 12.01.2026 задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» заборгованість за Договором про надання грошових коштів у кредит №7600340325 від 28.03.2025 в розмірі 26112 (двадцять шість тисяч сто дванадцять) гривень 10 копійок та судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
19.01.2026 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Заява мотивована тим, що у зв`язку із розглядом даної справи позивач поніс витрати пов`язані з правничою допомогою в сумі 5000 грн. До вказаної заяви представником подані докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 20.01.2026 заяву прийнято до розгляду та призначено її розгляд проводити в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Ознайомившись з матеріалами справи, змістом заяви та доданими до неї документами, суд приходить до такого висновку.
Суд встановив, що 12.01.2026 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області ухвалене рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» заборгованість за Договором про надання грошових коштів у кредит №7600340325 від 28.03.2025 в розмірі 26112 (двадцять шість тисяч сто дванадцять) гривень 10 копійок та судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
При зверненні з позовом до суду представник позивача зазначив, що попередньо визначений розмір витрат на правову допомогу складає 5000 грн. та зазначив, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України після ухвалення рішення протягом п`яти днів подасть до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу разом з підтвердженням розміру судових витрат.
При цьому судом в рішенні від 12.01.2026 не було вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
У постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 суд зазначив, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Суд встановив, що відповідно до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 ТОВ «Іннова Фінанс» та адвокат Андрущенко М.В., домовились, що виконавець зобов`язується надавати на користь замовника послуги правничого та консультаційного характеру, а замовник приймати та в порядку визначеному цим договором сплачувати такі надані послуги.
Згідно п. 3.2 Договору за результатами надання послуг сторони складають акти приймання-передачі наданих послуг, в яких визначається перелік послуг, їх деталізація та вартість.
10.10.2025 сторонами підписано Заявку № 3069204283 про надання послуг, згідно з якою на виконання п.п. 1.1 Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступні послуги за Договором: написання позовної заяви до Білоус В.В., заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив. Вартість наданих послуг становить 5000 грн.
Згідно з Актом № 3069204283 приймання-передачі наданих послуг від 14.01.2026 до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року сторони погодили, що виконавцем було надано за заявкою № 3069204283 від 10.10.2025 року до Договору, а замовником отримано належним чином наступний перелік послуг: написання позовної заяви до Білоус В.В., заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі № 138/3121/25 та клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив. Загальна вартість наданих послуг складає 5000 грн.
Як вбачається з копії платіжної інструкції № 5 від 15.01.2026 ТОВ «Іннова Нова» на рахунок адвоката Андрущенка М.В. сплачено 5000 грн. в оплату Згідно заявки 3069204283 від 10.10.2025 про надання послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги №06-05/2025.
При цьому, відповідач правом подання клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та доведення їх неспівмірності не скористався.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 10.12.2019 у справі № 160/2211/19.
Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Однак, виходячи із положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені представником ТОВ «Іннова Нова» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. є завищеними.
Зокрема, суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджується факт написання адвокатом заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі № 138/3121/25 та клопотання про залишення клопотання без розгляду, а також написання відповіді на відзив, оскільки справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Окрім того, відповідачем відзив на позовну заяву не подавався.
Таким чином, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 133, 137, 138, 141, 246 ч. 1, 259 ч. 1, 2, 270, 269-272 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Суддя          Т.Ю. Холодова