номер провадження справи 24/72/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026 Справа № 908/1512/25
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши матеріали справи № 908/1512/25
за позовом Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 206, ЄДРПОУ 04053915)
до відповідача 1: Товариство з обмеженою відповідальністю “АРАВІКС” (колишня назва Товариство з обмеженою відповідальністю “АБСОЛЮТ 2015”) (вул. Хотинська, буд. 43, м. Чернівці, Чернівецька обл., 58020, код ЄДРПОУ 39583979)
до відповідача 2: Фізична особа-підприємець Лущай Сергій Євгенович ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 
про скасування державної реєстрації права власності з закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи 

за участю представників:
від позивача: Мироненко Н.О., посвідчення № 1962 від 21.07.2025
від відповідача: Пікуло В.С., посвідчення ЗП 003137 від 19.11.2024

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулася Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “АРАВІКС” та Фізичної особи-підприємця Лущай Сергія Євгеновича про: 
- скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю “АБСОЛЮТ 2015” на нерухоме майно: будівлю складу літ. Б, загальною площею 8,4кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська (вул. Скіфська), буд. 15 з закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи.
- скасування державної реєстрацію права приватної власності Лущай Сергія Євгенійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на нерухоме майно: будівлю охорони літ.А, загальною площею 16,9кв.м.; будівлю складу літ.В, загальною площею 8,3кв.м., яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська (вул. Скіфська), буд. 15 з закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 22.05.2025 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1512/25 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.
Позов заявлено на підставі ст. ст. 182, 328, 334 ЦК України; Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127 та мотивовано тим, що під час здійснення заходів з контролю за належним використанням земель комунальної власності було встановлено, що об`єктів нерухомості або таких, що мають ознаки нерухомості на земельній ділянці кадастровий номер 2310100000:05:010:0119 не виявлено. Ділянка захаращена чагарником та будівельним сміттям, мається поглиблення в ґрунті. Земельна ділянка частково огороджена парканом, про що складено відповідний акт виїзду на місцевість від 24.03.2025, до якого додано фото земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:05:010:0119. Відповідно до листа КП «Муніципальна варта» Запорізької міської ради від 01.05.2025 №01-12/664 про надання інформації зазначено, що проведена перевірка дотримання вимог законодавства у сфері благоустрою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, 15. При візуальному обстежені території об`єкти нерухомого майна не виявлено; територія частково огороджена металевим парканом та знаходиться у занедбаному стані, а саме виявлено захаращення території будівельним та побутовим сміттям. Акт виїзду на місцевість від 24.03.2025 та лист від 01.05.2025 №01-12/664 підтверджують факт відсутності нерухомого майна відповідача 2 на земельній ділянці комунальної форми власності. В даному випадку зазначені об`єкти нерухомості не були побудовані, у зв`язку з чим у відповідача 1 та відповідача 2 не виникло право власності на них, а подані ними документи державному реєстратору не відповідають дійсності, а отже і нормам чинного законодавства України. Державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна – будівлю складу літ. В, загальною площею 8,3 кв.м; мийку самообслуговування з допоміжною будівлею літ. А, загальною площею 100 кв.м, по вул. Кам`яногірська, 15 у місті Запоріжжя, здійснена з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню у судовому порядку.
Ухвалою суду від 26.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1512/25 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/72/25. Підготовче судове засідання призначено на 11.06.2025.
10.06.2026 представником відповідача 2 подано суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, оскільки подана заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Зазначає, що нежитлові будівлі за адресою м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська (вул. Скіфська), буд. 15 Лущай С.Є. придбавав саме як фізична особа і реєстрація відбувалась саме на фізичну особу, а не на фізичну-особу підприємця, що фактично виключає право позивача звертатись саме до господарського суду.
Ухвалою суду від 10.06.20255 перенесено підготовче засідання на 09.07.2025.
16.06.2025 позивачем подані суду заперечення на клопотання відповідача 2 про закриття провадження у справі та вважає, що земельна ділянка за спірним правочином використовується відповідачем 2 - фізичною особою для використання у підприємницькій діяльності, тому правовідносини між сторонами цього правочину за своїм змістом притаманні господарській діяльності. Сам по собі факт того, що відповідачем 2 за оспорюваним правочином є фізичні особи, не може бути єдиним та визначальним критерієм для віднесення цієї справи до юрисдикції цивільних правовідносин.
Ухвалою суду від 01.07.2025 перенесено підготовче засідання на 16.07.2025.
09.07.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем 2 подані додаткові пояснення щодо посилання позивачем на практику суду у справі № 922/1830/19. Проте, практика яка визначена у вказаній постанові повністю відрізняється від правовідносин які наразі є предметом даного спору. Так, у справі 922/1830/19 мова йде про фермерські господарства та засновника фермерського господарства та земель сільськогосподарського призначення, тоді як предметом даного спору є скасування права власності на нерухоме майно власником якого є фізична особа.
Ухвалою суду від 16.07.2025 відкладено підготовче засідання на 12.08.2025.
Також, ухвалою суду від 16.07.2025 залишено без задоволення клопотання Лущай Сергія Євгеновича про закриття провадження у справі № 908/1512/25.
11.08.2025 відповідачем 2 подано суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову посилаючись зокрема на те, що при наданні ТОВ «АБСОЛЮТ 2015» в оренду земельної ділянки Запорізька міська рада встановила наявність будівель та визначила їх у договорі ще в 2015 році. До того ж, цільове призначення вказаної земельної ділянки саме для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Таким чином, посилатися на те, що об`єкти не були побудовані та на них не виникло право власності не відповідають дійсності. Також відповідач 2 обґрунтовує свої заперечення тим, що з акту виїзду на місцевість від 24.03.2025 та листа КП «Муніципальна варта» Запорізької міської ради від 01.05.2025 № 01 - 12/664 до яких додано фотографії не підтверджують обставин викладені позивачем та взагалі неможливо визначити, що це за ділянка та чи дійсно земельна ділянка відповідає кадастровому номеру 2310100000:05:010:0119. Відповідач не погоджується з твердженням позивача про те, що запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо майна і одночасно створює перешкоди для реалізації своїх прав законному власнику – державі. Також позивачем не наведено жодного обґрунтування щодо скасування державної реєстрації права власності відповідача 2 з закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи. Звертає увагу, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення за захистом своїх прав до суду.
Ухвалою суду від 12.08.2025 відкладено підготовче засідання на 17.09.2025
13.09.2025 позивачем подана суду відповідь на відзив щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.
Ухвалою суду від 17.09.2025 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суту призначено на 13.10.2025.
Ухвалою суду від 13.10.2025 перенесено розгляд справи на 12.11.2025.
В судовому засіданні 12.11.2025 оголошено протокольну перерву до 15.12.2025.
Ухвалою суду від 15.12.2025 перенесено розгляд справи на 05.01.2025.
Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 05.01.2025 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.
Відповідач проти позову заперечує, свою правову позицію виклав у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.
В засіданні 05.01.2025 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження. 
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

20.01.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ 2015» (відповідач 1) набуло у власність нерухоме майно: будівлю охорони літ. А, загальною площею 16,9 кв. м; будівлю складу літ. Б, загальною площею 8,4 кв.м; будівлю складу літ. В, загальною площею 8,3 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська (вул. Скіфська), буд. 15, на підставі свідоцтва про право власності №33004372 від 02.02.2015, яке видане реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області.
10.06.2015 Запорізька міська рада прийняла рішення № 74/289 «Про надання у користування на умовах оренди ТОВ «АБСОЛЮТ 2015» земельної ділянки по вул. Кам`яногірській, 15, для розташування автосалону з торгово-діловим центром».
25.09.2015 між Запорізькою міською радою та відповідачем 1 був укладений договір оренди землі № 201505000100424, відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування автосалону з торгово - діловим центром, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, 15.
Згідно п. 3 Договору, в оренду передається земельна ділянка площею 0,4797 га кадастровий номер земельної ділянки 2310100000:05:010:0119. 
Відповідно до п. 11 Договору, договір укладено до 10 червня 2034 року.
10.10.2017 було проведено поділ нерухомого майна, а саме: будівлі охорони літ. А, загальною площею 16,9 кв.м; будівлі складу літ. Б, загальною площею 8,4 кв.м, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.04.2025 №421509554.
Згодом зазначене вище майно було відчужене відповідачем 1 на користь інших осіб, зокрема, Лущай Сергія Євгеновича (далі - відповідача 2).
21.04.2021 за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 536 від 21.04.2021 відповідач 2 набув право власності на будівлю складу літ. В, загальною площею 8,3 кв. м, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, 15, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.04.2025 №421507098.
25.11.2021 відповідач 2 набув право власності на мийку самообслуговування допоміжною будівлею літ. А, загальною площею 100 кв. м, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, 15, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.11.2021 №286746665.
30.12.2021 відповідач 1 змінив назву юридичної особи з Товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ 2015» (код ЄДРПОУ 39583979) на Товариство з обмеженою відповідальністю «АРАВІКС» (код ЄДРПОУ 39583979) відповідно до актуальної інформації з сайту: https://youcontrol.com.ua/contractor/?id=15114611#express-universal-file.
З вище наведеного вбачається, що на момент звернення до суду, власником нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,4797 га кадастровий номер 2310100000:05:010:0119, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, 15 є відповідач 2.
Рішенням Запорізької міської ради від 20.05.2024 №71 «Про перейменування вулиці Кам`яногірської на вулицю Скіфську у місті Запоріжжя», вул. Кам`яногірську перейменовано на вул. Скіфську.
Під час здійснення заходів з контролю за належним використанням земель комунальної власності було встановлено, що об`єктів нерухомості або таких, що мають ознаки нерухомості на земельній ділянці кадастровий номер 2310100000:05:010:0119 не виявлено. Ділянка захаращена чагарником та будівельним сміттям, мається поглиблення в ґрунті. Земельна ділянка частково огороджена парканом, про що складено відповідний акт виїзду на місцевість від 24.03.2025, до якого додано фото земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:05:010:0119.
Відповідно до листа Комунального підприємства «Муніципальна варта» Запорізької міської ради від 01.05.2025 №01-12/664 про надання інформації зазначено, що проведена перевірка дотримання вимог законодавства у сфері благоустрою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, 15. При візуальному обстежені території об`єкти нерухомого майна не виявлено; територія частково огороджена металевим парканом та знаходиться у занедбаному стані, а саме виявлено захаращення території будівельним та побутовим сміттям.
Як зазначає позивач вище наведений акт виїзду на місцевість від 24.03.2025 та лист від 01.05.2025р. №01-12/664 підтверджують факт відсутності нерухомого майна відповідача 2 на земельній ділянці комунальної форми власності. В даному випадку зазначені об`єкти нерухомості не були побудовані, у зв`язку з чим у відповідача 1 та відповідача 2 не виникло право власності на них, а подані ними документи державному реєстратору не відповідають дійсності, а отже і нормам чинного законодавства України.
Звертаючись з позовними вимогами у цій справі, Запорізька міська рада посилається на безпідставну державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна - будівлю складу літ. В, загальною площею 8,3 кв. м; мийку самообслуговування з допоміжною будівлею літ. А, загальною площею 100 кв. м, по вул. Кам`яногірська, 15 у місті Запоріжжя, що порушує права позивача на користування та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, що стало підставою для звернення Запорізької міської ради до суду з даним позовом до суду.
Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 373 Цивільного кодексу України). Елементом особливої правової охорони землі є норма частини другої статті 14 Конституції України про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; право власності на землю гарантується Конституцією України (частина друга статті 373 Цивільного кодексу України).
Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина четверта статті 373 Цивільного кодексу України).
Як вбачається з матеріалів справи 25.09.2015 між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та ТОВ «Абсолют 2015» (Орендар) був укладений договір оренди землі № 201505000100424, на виконання умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,4797 га кадастровий номер земельної ділянки 2310100000:05:010:0119, строком до 10 червня 2034 року для розташування автосалону з торгово - діловим центром, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, 15. Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлями орендаря.
Отже, при наданні ТОВ «Абсолют 2015» в оренду земельної ділянки Запорізька міська рада встановила наявність будівель та визначила їх у договорі ще в 2015 році.
До того ж, цільове призначення вказаної земельної ділянки саме для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.
Таким чином, посилатися на те, що об`єкти не були побудовані та на них не виникло право власності не відповідають дійсності.
Запорізька міська рада вказує, що запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо майна і одночасно створює перешкоди для реалізації своїх прав законному власнику – державі, а також вказані реєстраційні дії здійснено відповідачем 1 з метою створення уявної законності набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, що розміщені на спірній земельній ділянці з метою подальшого заволодіння земельною ділянкою комунальної форми власності у поза конкурентний спосіб (без проведення земельних торгів). Відповідні записи в Державному реєстрі створюють для позивача перешкоди у реалізації ним прав власника спірної земельної ділянки, зокрема відчуження або передачі у користування її іншим особам, оскільки відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна, одночасно переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт.
При цьому, вказані мотиви не підтверджені жодними доказами. Окрім того між Запорізькою міською радою та ТОВ «АБСОЛЮТ 2015» (ТОВ «АРАВІКС») діє договір оренди до 10.06.2034. Тобто, позивач розпорядився земельною ділянкою на власний розсуд та передав у користування – уклавши договір оренди.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Пункт 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
Згідно зі ст. 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.
Жодної з підстав, визначених ст. 346 ЦК України позивач не навів та не надав відповідних доказів такого.
Позивач вказує на те, що під час здійснення заходів з контролю за належним використанням земель комунальної власності було встановлено, що об`єктів нерухомості або таких, що мають ознаки нерухомості на земельній ділянці кадастровий номер 2310100000:05:010:0119 не виявлено, про що складено відповідний акт виїзду на місцевість від 24.03.2025, до якого додано фото земельної ділянки.
Однак, з наданих фото взагалі не можливо встановити місцезнаходження такої локації.
Позивач посилається лише на припущення, що відповідач 1 не зводив жодних об`єктів нерухомого майна.
Позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів у розумінні статей 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України на підтвердження відсутності об`єктів за адресою м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська,15.
Суд зауважує, що вимогу про скасування державної реєстрації права власності на майно, якого (як вказує позивач) фактично немає, за певних умов можна розглядати як вимогу про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном (земельною ділянкою), якщо саме ця реєстрація створює відповідні перешкоди.
У справі, яка розглядається мета позивача спрямована на відновлення власником володіння спірною земельною ділянкою. Тому не є належними й ефективними способами захисту вимоги скасувати державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно з закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи.
Так, як зазначено судом вище позов в цій справі спрямований на захист прав власника земельної ділянки - Запорізької міської ради, порушення яких відбулося внаслідок здійснення державної реєстрації нерухомого майна, якого фактично немає.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанови від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).
Отже, в цьому спорі обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є неефективними, оскільки в разі задоволення таких позовних вимог не буде відновлено порушене право Запорізької міської ради як власника землі.
Суд наголошує, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.09.2024 у справі №910/8317/23.
Рішення господарського суду про скасування державної реєстрації права власності та закриття реєстраційної справи є ефективним способом захисту порушених речових прав, що застосовується у разі визнання правочину недійсним, або право власності припинено, або незаконності дій реєстратора. Таке рішення є підставою для припинення права власності в Держреєстрі та закриття відповідного розділу.
Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.
Підсумовуючи наведене вище, суд відмовляє в задоволені позовних вимог.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст., ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ
В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10.02.2026.

Суддя Т.А. Азізбекян