Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року Справа№200/8047/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №200/8047/25 -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2025 у справі №200/8047/25 адміністративний позов приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" (85630, Донецька обл., Покровський р-н, м. Красногорівка, вул.Ахтирського, 4; код ЄДРПОУ 00191744) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., Краматорський р-н, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій задоволено. Визнано протиправним та скасовано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій від 10.06.2025 №11869/Р, що складений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод". Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп.
05.01.2026 на адресу Донецького окружного адміністративного суду від представника приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" надійшла заява, в якій представник просив:
1. Ухвалити додаткове рішення у справі №200/8047/25.
2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010) на користь приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" (код ЄДРПОУ 00191744) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 09.01.2026 призначено до розгляду заяву представника приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" про ухвалення додаткового рішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у 5-денний строк з дня вручення даної ухвали.
Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому заявленими вимогами щодо стягнення з Головного управління витрат на професійну правничу допомогу не представник відповідача погоджується та вважає, що вони не підлягають задоволенню. Зазначив, що позивачем не надано розрахунок погодинної вартості наданих послуг, документів, що у встановленому законом порядку підтверджують оплату наданих адвокатом послуг (копії квитанцій до прибуткового касового ордеру, платіжних доручень, касових чеків). Оскільки позивачем у сукупності не надано належних та допустимих доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити у повному обсязі. Водночас, просив врахувати, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн є неспівмірним зі складністю цієї справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та обсягом таких послуг тощо.
У наданих додаткових поясненнях представник позивача просив задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі.
Частиною 1 ст. 247 КАС України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Аналогічна норма міститься у ст. 252 КАС України, відповідно до пункту 3 частини 1 суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне розглянути питання про ухвалення додаткового рішення за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без виклику учасників справи.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі – Закон № 5076-VI). 
Так, відповідно до ст. 1 Закону № 5076-VI:
- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);
- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);
- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).
Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Ч. 2 та 3 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Системний аналіз вказаних законодавчих положень доводить, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.
На підтвердження цих обставин суду надаються договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших понесених стороною витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Такі документи повинні бути оформлені у визначеному законом порядку та відповідати критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності.
При цьому, покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень ст. 139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В силу положень ст. 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, у рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № Як|КРВЗ|01 від 17.02.2025, доручення №2 до договору про надання правничої допомоги № Як|КРВЗ|01 від 17.02.2025, звіт №05 адвокатського об`єднання «Амбрела» щодо надання правничої допомоги приватному акціонерному товариству «КДЗ» за договором про надання правничої допомоги № Як|КРВЗ|01 від 17.02.2025 та дорученням №2 від 23.09.2025, акт приймання – передачі наданих послуг (правничої допомоги) місто Київ від 02.01.2026, рахунок – оферту №ЯК|05 від 02.01.2026.
Як видно з матеріалів справи, 17.02.2025 між позивачем та адвокатським об`єднанням "АМБРЕЛА" у подальшому іменується "Адвокатське об`єднання" або "Об`єднання", в особі партнера Яковлєва Андрія Вікторовича укладено договір про надання правничої допомоги. За умовами цього договору адвокат зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу.
Відповідно до п. 5 Договору сторони домовилися, що 5.1. розмір гонорару за надання Адвокатським об`єднанням правничої допомоги, Сторони узгоджують в Дорученні або перед її наданням.
Згідно з п. 3.2. доручення №2, сторони домовилися, що винагорода за предметом доручення (представництво в суді першої інстанції) є фіксованою та становить 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Згідно зі звітом №05, Адвокатським об`єднанням було надано, а Клієнтом прийнято наступні послуги (правничу допомогу):
а) підготовку позовної заяви та комплекту документів для оскарження розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій від 10.06.2025 №11869/Р, що складений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" (розрахунок для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах);
b) підготовку і передачу Клієнту заяви по суті справи з відповіддю на викладені у відзиві аргументи відповідача у справі №200/8047/25, що розглядалася в провадженні Донецького окружного адміністративного суду.
Вартість наданих послуг становить 20 000,00 грн (без ПДВ), що також визначено Рахунком №Як05 від 02.01.2026.
Фактичне надання послуг та їх обсяг підтверджується Звітом №05 від 02.01.2026 та Актом приймання-передачі наданих послуг від 02.01.2026.
Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 по справі № 826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Окремо суд вказує, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.04.2023 по справі № 760/10847/20-ц (http://surl.li/hrmqh) було сформульовано висновок, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Отже суд не приймає твердження відповідача про не надання позивачем документів, що у встановленому законом порядку підтверджують оплату наданих адвокатом послуг (копії квитанцій до прибуткового касового ордеру, платіжних доручень, касових чеків).
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність детального опису робіт, що передбачений ч. 4 ст. 134 КАС України, в даному випадку, не є суттєвою обставиною для вирішення питання про присудження витрат на правничу допомогу. Вказана норма запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.
Аналогічного висновку щодо розгляду питання присудження витрат на правничу допомогу при відсутності детального опису робіт дійшов Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 по справі № 640/18402/19.
Щодо посилання відповідача неналежного підписанта позову, то суд зауважує, що право підписувати позов від імені юридичної особи є законним правом її керівника.
Суд звертає увагу на додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) де вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia), відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.
Суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 01.02.2023 у справі №160/19098/21, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість послуг правового характеру, що заявлена до стягнення з відповідачів є завищеною. Вказані витрати не можна вважати такими, що є неминучими.
Суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими ч. 5 ст. 134 КАС України виходить із наступного: дана справа відноситься до незначної складності; розгляд справи проведено без участі сторін.
За приписами ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч.5 ст.143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи наявність документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданих послуг, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розподілу між сторонами судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень.
Враховуючи викладене, керуючись статтями, 252, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі – задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі №200/8047/25 за позовом приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" (85630, Донецька обл., Покровський р-н, м. Красногорівка, вул.Ахтирського, 4; код ЄДРПОУ 00191744) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., Краматорський р-н, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисячі) гривень 00 копійок.
У задоволенні заяви представника приватного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі в іншій частині – відмовити.
Додаткове рішення складено у повному обсязі та підписано 23.01.2026.
Апеляційна скарга на додаткове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя Т.В.Загацька