ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року 
м. Київ

справа № 440/6585/25
адміністративне провадження № К/990/41191/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.
суддів: Гриціва М.І., Рибачука А.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 (у складі колегії суддів: Калиновського В.А., Бегунца А.О., Русанової  В.Б.) у справі № 440/6585/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У травні 2025 року  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області щодо непроведення перерахунку його пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнти у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796, починаючи з 13.11.2024 та у розмірі 1,115, починаючи з 01.03.2025 для забезпечення індексації пенсії;
- зобов`язати відповідача провести, починаючи з 13.11.2024, перерахунок його пенсії відповідно до частини другої  статті 42 Закону України від 09.07.2003                      № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  (далі - Закон №  1058-ІV) шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення його пенсії за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 відповідно до пункту 1  постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - Постанова № 118), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 відповідно до пункту 1  постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - Постанова № 168), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова № 185) та починаючи з 01.03.2025 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197 та 1,0796) відповідно до пункту 1  постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році»  (далі - Постанова № 209), та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 та з 01.03.2025 відбулась індексація пенсій відповідно до постанов № 118, № 168, №  185 та № 209, проте йому пенсія не була проіндексована на підставі зазначених постанов. Наголошував, що відповідач до спірних правовідносин протиправно не застосував частину другу  статті 42 Закону № 1058-ІV, пункти 1-4, 7 Порядку № 124.
2. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області щодо непроведення позивачу з 13.11.2024 індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (9118,81 грн) у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14 та 1,197) та з 01.03.2025 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (9118,81 грн) у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197 та 1,0796).
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити з 13.11.2024 індексацію пенсії позивача з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (9118,81 грн) у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14 та 1,197), у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 13.11.2024.
Зобов`язано відповідача здійснити з 01.03.2025 індексацію пенсії ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (9118,81 грн) у розмірі у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197 та 1,0796), у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2025.
3. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 змінено шляхом виключення з його мотивувальної та резолютивної частин посилання на «коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, 1,197».
Викладено абзаци третій та четвертий резолютивної чистини рішення в такій редакції:
«Зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити з 13.11.2024 індексацію пенсії позивача з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (9 118,81 грн) у розмірі у розмірі 1,0796, у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 13.11.2024.
Зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити з 01.03.2025 індексацію пенсії ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (9 118,81 грн) у розмірі 1,115, у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2025».
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 залишено без змін.
4. Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
5. Ухвалою Верховного Суду від 05.11.2025 відкрито касаційне провадження на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 на підставі пункту 1 частини четвертої та підпунктів «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328  Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
6. Відповідач правом на подання відзиву на касаційну скаргу позивача не скористався.
7. У зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.
8. Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
9. Судами встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та з 2021 року отримує пенсію за віком відповідно до  Закону № 1058-ІV. Для обчислення розміру пенсії позивача при її призначенні відповідачем був врахований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки в загальному розмірі 9118,81 грн.
10. Під час автоматичної індексації пенсійних виплат органом Пенсійного фонду до пенсії позивача встановлено доплати (надбавки) в сумі  135 грн з 01.03.2022, 100  грн з 01.03.2023, 100 грн з 01.03.2024.
11. З 01.03.2025 на виконання підпункту 6 пункту 2  постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році»  ГУ ПФ України в Полтавській області проведено перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у розмірі 9118,81 грн), збільшеного на коефіцієнт 1,0575 (9118,81 грн х 1,0575 = 9645,14 грн).
12. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнти у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796 та у розмірі 1,115 для забезпечення індексації пенсії, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що індексація пенсії позивача у 2022-2025 роках мала проводитись відповідно до постанов №№ 118, 168, 185, 209, Порядку №124 та з урахуванням приписів частини другої  статті 42 Закону №1058-IV  шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії (у розмірі 9 118,81 грн) на коефіцієнти збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 та 1,115 відповідно.
14. Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині виключення з рішення вказівки про урахування при перерахунку пенсії позивача коефіцієнтів за попередні роки, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції помилково зазначив про необхідність обчислення індексації пенсії позивача з 13.11.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та які враховуються для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, 1,197, оскільки вказані коефіцієнти діють виключно на 2022-2023 роки, та з 01.03.2025 з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197 та 1,0796, оскільки вказані коефіцієнти діють виключно на 2022-2024 роки відповідно, а тому з дат, визначених судом першої інстанції не підлягають застосуванню.
ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
15. Касаційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, а саме положення пункту 7 Порядку № 124, постанов Кабінету Міністрів України № 118, № 168, № 185 та № 209, та не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 120/1483/24, від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 та від 27.01.2025 у справі №  200/422/24.
16. Скаржник зазначає, що відповідно до пункту 7 Порядку № 124 збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується під час проведення наступних перерахунків пенсій. 
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
17. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, виходить з такого.
18. У касаційній скарзі позивач покликається на неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування положень  статті 42 Закону № 1058-ІV, викладених у постановах від 28.01.2025 у справі № 120/1483/24, від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 та від 27.01.2025 у справі №  200/422/24.
19.  Колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24 не знайшов підстав для відступу від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований, і дійшов такого висновку:
« при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020- 2023 роках згідно з  Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою  статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні  постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року № 127, «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»  від 16 лютого 2022 року № 118, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24  лютого 2023 року № 168. 
95. Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням  Закону № 1058-IV.
96. З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами судова палата доходить висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої  статті 42 Закону № 1058-IV  положень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.
97. З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою  статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.
98. За таких обставин, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав не знайшла підстав для відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований.
99. Тому, застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, судова палата констатує, що Управління, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу    на підставі частини другої  статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн, 100 грн, 100 грн відповідно у 2022- 2024 роках, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства».
20.  З урахуванням зазначених висновків  Верховного Суду, колегія суддів констатує, що ГУ ПФУ в Полтавській області, здійснюючи в 2022- 2024 роках перерахунок пенсії позивача на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячні доплати до пенсії в розмірі 135,00 грн, 100,00  грн, 100,00 грн відповідно, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, а у 2025 році - із застосуванням коефіцієнта 1,046 замість 1,115, діяло всупереч вимог чинного законодавства.
21.  За таких обставин, рішення судів першої та апеляційної інстанцій в цій частині відповідають зазначеним вище висновкам.
22. Разом з тим, суд апеляційної інстанції змінюючи рішення суду першої інстанції, неправильно трактував положення нормативно-правових актів, що регулюють вказані правовідносини та дійшов неправильного висновку про те, що при перерахунку пенсії позивача з 13.11.2024 підлягає застосуванню виключно коефіцієнт збільшення 1,0796, передбачений постановою № 185, який діє з 01.03.2024, а з 01.03.2025 підлягає застосуванню виключно коефіцієнт збільшення 1,115, передбачений пунктом 1 постанови № 209, оскільки при перерахунку пенсії позивача з 13.11.2024 має враховуватись не лише коефіцієнт 1,0796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, передбачений постановою № 185, а й коефіцієнт 1,14 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, передбачений постановою № 118, який мав виплачуватись йому у 2022 році та коефіцієнт 1,197 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, передбачений постановою № 168, який мав виплачуватись йому у 2023 році, а при перерахунку пенсії позивача з 01.03.2025 має враховуватись не лише коефіцієнт 1,115 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, передбачений постановою № 209, а й коефіцієнт 1,14 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, передбачений постановою № 118, який мав виплачуватись йому у 2022 році, коефіцієнт 1,197 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, передбачений постановою № 168, який мав виплачуватись йому у 2023 році та коефіцієнт 1,796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, передбачений постановою № 185, який мав виплачуватись йому у 2024 році.
23. Враховуючи вказане, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано задовольнив позов, висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, правильного застосування норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, тоді як суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду справи неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до прийняття необґрунтованого судового рішення. 
24. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що суд апеляційної інстанції скасував судове рішення, яке відповідає закону.
25. Врахувавши вказані обставини, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.
26. За правилами статті 139 КАС України у разі скасування постанови суду апеляційної інстанції судовий збір, сплачений стороною, яка не є суб`єктом владних повноважень, за подання касаційної скарги підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
27. За подання касаційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1  937,92 грн.
28. Враховуючи результат розгляду справи на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сума 1  937,92 грн.
Керуючись статтями 139, 341, 345, 352, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд   
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 у справі скасувати.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 залишити в силі.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, код ЄДРПОУ 13967927) понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1937,92 грн (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім гривень 92 коп.).
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та її не може бути оскаржено.

Суддя-доповідач                                                                          А.Ю. Бучик

Судді:                                                                                                      М.І. Гриців

                                                                                                    А.І. Рибачук