справа № 619/7131/25
провадження № 2/619/238/26

Рішення
Іменем України

20 січня 2026 року,  
м. Дергачі,
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 619/7131/25, 
ім`я (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 ,
відповідач:  ОСОБА_2 ,
вимоги позивача: про поділ житлового будинку,
представниця позивачки: Мироненко С.М.

Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 , у інтересах якої діє представник – адвокат Мироненко С.М., 25.11.2025 звернулася до суду з позовом, у якому просить провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та виділити їй в натурі житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а», ганком літ. «а2» загальною площею 79,5 кв.м, житловою – 46,6 кв.м, літню кухню літ. «Г», гараж літ. «З», погріб літ. «И», сарай літ. «К», вбиральню літ. «Л», літній душ літ. «М», ворота № 2, 1/2 огорожі № 3, 1/2 огорожі № 4, вигрібна яма № 6, колонка №7; визнати за нею право власності в цілому на зазначене майно. У обґрунтування позову зазначено, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою, виданого виконавчим комітетом Солоницівської селищної Ради народних депутатів від 11.07.1982 року за № 49, їй на праві безстрокового користування належить земельна ділянка розміром 1200 кв.м за зазначеною адресою. 07.12.1985 житловий будинок на праві приватної власності в цілому зареєстрований в бюро технічної інвентаризації був зареєстрований за нею. На підставі договору дарування від 10 квітня 1986 року, ОСОБА_3 належить 1/2 частка цього житлового будинку. Між співвласниками, склався фактичний порядок користування житловим будинком загальною площею 159,3 кв.м, житловою – 93,5 кв.м, а саме: вона користується квартирою АДРЕСА_2 (приміщення 2-1 коридор площею 5,6 кв.м, 2-2 кухня площею 9,8 кв.м, 2-3 санвузол площею 4,5 кв.м, 2-4 житлова площею 11,7 кв.м, 2-5 житлова площею 23.7 кв.м, 2-7 коридор площею 13,0 кв.м. Всього загальна площа 79,70 кв.м, житлова - 46,60 кв.м, а відповідачка ОСОБА_2 користується квартирою 1: 1-1 коридор площею 7,4 кв.м, 1-2 коридор площею 11,2 кв.м, 1-3 житлова площею 24,0 кв.м, 1-4 житлова площею 11,2 кв.м, 1-5 житлова площею 11,7 кв.м, 1-6 санвузол площею 4,5 кв.м, 1-7 кухня площею 9,8 кв.м. Всього загальна площа 79,80 кв.м, житлова - 46,90 кв.м. Рішенням Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області від 23.07.2025 року № 107, житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з поділом присвоєно адресу: АДРЕСА_1 , а житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з поділом присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . КП «Центр нерухомості № 1» № 457 від 21.07.2025 року надано висновок про технічну можливість поділу об`єкту нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яким запропоновано провести поділ об`єкта нерухомого майна по фактичному користуванню на два самостійні як зазначено вище. 
ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом, у якому просить виділити їй в натурі житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 79.8 кв.м, житловою площею 46.9 кв.м, вбиральню літ. «Б», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е», погріб літ. «Ж», альтанку літ. «Н», ворота №1, 1/2 огорожі №3, 1/2 огорожі №4, вигрібну яма № 5, колонку №8 за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на зазначене майно. У обґрунтування позову зазначено, що їй належить частина житлового будинку АДРЕСА_1 згідно договору дарування, засвідченого виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради 10.04.1986 року, реєстровий номер 59. Між співвласниками склався порядок користування житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами та згідно висновку, наданого КП «Центр нерухомості №1», технічно можливо здійснити поділ об`єкту нерухомого майна відповідно до цього порядку на два самостійні, без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення. Солоницівською селищною радою прийнято рішення про присвоєння належному їй майну адреси: АДРЕСА_1 (наказ про присвоєння адреси № 107 від 23.07.2025). 
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 28.11.2025 судом сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 2062934 щодо місця проживання (перебування) відповідачки.
Ухвалою суду від 01.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.12.2025.
Згідно ухвали суду від 19.12.2025 прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , об`єднано в одне провадження вимоги ОСОБА_1 з вимогами ОСОБА_2 , закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 20.01.2026.
Представниця позивачки ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог, визнання зустрічних вимог та розгляд справи без її участі.
Від ОСОБА_2 матеріали справи містять заяву про визнання первісних позовних вимог, підтримання зустрічних позовних вимог та розгляд справи без її участі. 
Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Житловий будинок АДРЕСА_1 належить в частині ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 10.04.1986 Солоницівською селищною радою народних депутатів, р. № 59 та в частині ОСОБА_1 на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Задоріною Т.В. 01.06.1983, р. №1873, що підтверджено Витягами з державного реєстру речових прав. 
Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди – спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Спільна часткова власність є специфічною конструкцією через множинний суб`єктний склад та єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно із статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності – це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.
Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Зі змісту вказаної статті право кожного із співвласників пов`язується з часткою у праві спільної власності, і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому.
Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Тому кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві спільної часткової власності.
Згідно із статтею 364 ЦК України виділ частки зі спільного майна – це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Згідно роз`яснень, які викладені у п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.
Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного співвласника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.
Згідно зі ст. 152 Житлового кодексу УРСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.
У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (частина четверта статті 120 ЗК України).
У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
У цьому контексті суд звертає увагу на те, що спірний житловий будинок з моменту будівництва та протягом усього часу його експлуатації розділений на дві відокремлені квартири, які мають окремі входи та передбачають проживання окремих сімей.
Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».
Відповідно до наказу сектору містобудування та архітектури відділу земельних відносин містобудування, архітектури та агропромислового комплексу Солоницівської селищної ради від 23.07.2025, розглянувши заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на зміну адрес у зв`язку з поділом житлового будинку, житловому будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що знаходиться у користуванні  ОСОБА_1 ), у зв`язку з поділом присвоєно адресу: АДРЕСА_1 ; житловому будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікатор об`єкта 01.3606379,4998405.20250722.61.0000.02, що знаходиться у користування  ОСОБА_2 ), у зв`язку з поділом присвоєно адресу: АДРЕСА_1 .
Згідно висновку, наданого КП «Центр нерухомості №1» № 457 від 21.07.2025, з урахуванням діючого містобудівного і земельного законодавства, будівельних норм і правил, можливо розділити об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 по фактичному користуванню на два самостійні, без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення. Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна та їх адреси: у власності  ОСОБА_1  знаходяться житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а», ганком літ. «а2» загальною площею 79,5 кв.м, житловою – 46,6 кв.м, літня кухня літ. «Г», гараж літ. «3», погріб літ. «И», сарай літ. «К», вбиральня літ. «Л», літній душ літ. «М», ворота № 2, 12 огорожі №3, 12 огорожі №4, вигрібна яма №6, колонка №7, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; у власності  ОСОБА_2  знаходяться житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 79,8 кв.м, житловою — 46,9 кв.м, вбиральня літ. «Б», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е», погріб літ. «Ж», альтанка літ. «Н», ворота №1, 12 огорожі №3, 12 огорожі №4, вигрібна яма №5, колонка №8, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі Інструкція).
Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 495/6053/19 (провадження № 61-1694св21) вказано, що «кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Отже, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16-ц зроблено висновок, що «допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу».
Запропонований висновком КП «Центр нерухомості №1» № 457 від 21.07.2025 варіант поділу житлового будинку, господарчих будівель та споруд, не порушує права сторін. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для іншого розподілу спірного житлового будинку між його співвласниками, ніж запропонований позивачами, матеріали справи не містять.
Оцінивши всі докази, суд дійшов висновку, що припинення спільної часткової власності, виділ часток позивачам за фактичному користуванну та визнання права власності за ними на виділену частину будинку і надвірних споруд, є законним, обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, оскільки є технічна можливість виділу частки.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Виділити в натурі ОСОБА_1  житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а», ганком літ. «а2» загальною площею 79,5 кв.м, житловою 46,6 кв.м, літню кухню літ. «Г», гараж літ. «З», погріб літ. «И», сарай літ. «К», вбиральню літ. «Л», літній душ літ. «М», ворота № 2, 1/2 огорожі № 3, 1/2 огорожі № 4, вигрібна яма № 6, колонка №7, що розташовані за адресою:  АДРЕСА_1 . 
Виділити в натурі ОСОБА_2  житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 79,8 кв.м, житловою – 46,9 кв.м, вбиральню літ. «Б», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е», погріб літ. «Ж», альтанку літ. «Н», ворота №1, 1/2 огорожі №3, 1/2 огорожі №4, вигрібну яму №5, колонку № 8, що розташовані за адресою:  АДРЕСА_1 . 
Визнати за ОСОБА_1  право власності в цілому на житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а», ганком літ. «а2» загальною площею 79,50 кв.м, житловою площею 46,60 кв.м, господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «Л», літня кухня літ. «Г», гараж літ. «З», сарай літ. «К», погріб літ. «И», літній душ літ. «М», огорожа № 2-4, вигрібна яма № 6, колонка №7, що розташовані за адресою:  АДРЕСА_1 . 
Визнати за ОСОБА_2  право власності в цілому на житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 79,8 кв.м, житловою площею 46,9 кв.м, вбиральню літ. «Б», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е», погріб літ. «Ж», альтанку літ. «Н», ворота №1, 1/2 огорожі №3, 1/2 огорожі №4, вигрібну яму № 5, колонку №8, що розташовані за адресою:  АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 місце проживання:  АДРЕСА_1 ;
відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання:  АДРЕСА_1 .

Суддя І. М. Нечипоренко