ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року	справа №380/15080/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 навчальний центр), Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 навчальний центр) ( АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ; АДРЕСА_4 ) в якому, з врахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 , на військову службу під час мобілізації;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 навчальний центр) звільнити ОСОБА_1 , з військової служби з подальшим виключенням його з списків особового складу Військової частини НОМЕР_8 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.06.2025 за №187 в частині що стосується зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини НОМЕР_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №252 від 29.08.2025 р. в частині виключення зі списків особового складу частини ОСОБА_1 та направлення до військової частини НОМЕР_3 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини НОМЕР_3 ;
- судовий збір та інші судові витрати покласти на Відповідачів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є здобувачем освіти та навчається в Карпатському університеті імені Августина Волошина на денній формі навчання і поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а відтак у відповідача не було правових підстав для видачі спірного наказу про призов на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_8 . Позивач вказує, що під час мобілізації повідомляв, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту першого частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки має відстрочку, що відображено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, однак така інформація була проігнорована суб`єктом владних повноважень. З огляду на вказані підстави позивач просив позов задовольнити повністю.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого – суддю Кухар Н.А.
Ухвалою судді від 28 липня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2025 року прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог від 08.08.2025.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року залучено до участі у справі як співвідповідача – Військову частину НОМЕР_3 .
Представник відповідача — Військової частини НОМЕР_1 подав відзив на позовну заяву (вх. №66571 від 15.08.2025 року) в якому просила у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.
Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.
У відповідності до списків військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваних до військової частина НОМЕР_9 , солдат ОСОБА_2 прибув до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №187 від 29.06.2025 солдата ОСОБА_2 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження базової та фахової підготовки зараховано до списків особового складу, постановлено на всі види забезпечення, та призначено на посаду курсанта , шпк солдат (підстава Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022, поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Отже, з дня зарахування до списків особового складу військової частини військовозобов`язаний набуває статусу військовослужбовця.
Такий вид військової адміністративної процедури як «виключення зі списків особового складу військової частини» можливий лише у окремих випадках, а саме: направлення військовослужбовця для проходження військової служби до інших військових формувань у тому числі за кордон (п. 10 Положення № 1153, абз.8 пп. 1 п.1.5 розділу І Інструкції № 170); звільнення з військової служби (п.34-37 Положення № 1153, п. 14.10 Інструкції № 170); на підставі вироку суду у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання (п.77 Положення № 1153, абз,2 п. 3.22 Інструкції № 170); зарахування військовослужбовця на навчання до військового навчального закладу (абз.6 п. 144 Положення № 1153, абз.9 п. 4.8 Інструкції № 170); смерті (загибелі) військовослужбовця або визнання безвісти відсутнім на підставі рішення суду про таке визнання (п.230, 247 Положення № 1153).
Випадки застосування процедури «виключення зі списків особового складу» показовим чином вказують на те, що виключити військовослужбовця зі списків військової частини можливо здійснити на підставі рішення суду лише: 1) про визнання безвісти відсутнім та 2) визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення та засудження до позбавлення / обмеження волі та/або позбавлення військового звання. Інших підстав, де б рішення суду було підставою для виключення зі списків військової частини законодавство у сфері регулювання правовідносин проходження військової служби не містить.
Визнання процедури призову протиправною не спричиняє звільнення незаконно мобілізованого з військової служби, тобто, не відновлює попереднього становища особи, призваної на військову службу. Про це зазначив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 5 лютого 2025 року по справі 160/2592/23. Як зазначив КАС ВС, «процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною».
Копію ухвали про відкриття провадження від 28 липня 2025 року надіслано одержувачу – ІНФОРМАЦІЯ_1 , в його електронний кабінет 28.07.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
У той же час, відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду про продовження строків на подання відзиву чи інших заяв по суті справи не направлено, а відтак, враховуючи положення ч. 6 ст.162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.
Копію ухвали про відкриття провадження від 28 липня 2025 року надіслано одержувачу – Військовій частині НОМЕР_3 , в його електронний кабінет 19.12.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
У той же час, відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду про продовження строків на подання відзиву чи інших заяв по суті справи не направлено, а відтак, враховуючи положення ч. 6 ст.162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.
Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.
ОСОБА_1 навчається у Карпатському університеті імені Августина Волошина на денній формі навчання і поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».
Інформація, що позивач є здобувачем освіти та навчається в Карпатському університеті імені Августина Волошина, на денні формі навчання, і поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статтею 10 Закону України «Про освіту» підтверджується довідкою про здобуття освіти за даними Єдиної держаної електронної бази з питань освіти №670738 від 14.07.2025.
Відповідно до військово-облікового документа 29.06.2025 позивача призвано на військову службу по мобілізації.
Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.06.2025 №187 позивача зараховано в списки особового складу та всі види забезпечення та призвано на військову службу по мобілізації.
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.08.2025 №252 солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення.
Позивач вважає наказ про призов на військову службу під час мобілізації протиправним, тому звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII в чинній редакції).
Згідно з ч.1, 2 ст.1 Закону №2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" №69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка продовжена і на час розгляду справи.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон № 3543-XII).
Відповідно до ст. 1 Закону № 3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Згідно з ч.ч. 1-2 ст.4 Закону № 3543-XII організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначено Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок №560).
Пунктом 56 Порядку №560 визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Як встановлено судом з матеріалів справи, Позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту першого частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що відображено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Доказів скасування відстрочки від призову відповідач до суду не надав.
Відтак, дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову під час мобілізації ОСОБА_1 є протиправними.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 , на військову службу, суд зазначає, що такий є актом індивідуальної дії разового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання. Відтак, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Стосовно позовних вимог зобов`язального характеру щодо визнання протиправним наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.06.2025 №187 щодо зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини НОМЕР_1 , наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №252 від 29.08.2025 р. в частині виключення зі списків особового складу частини ОСОБА_1 та направлення до військової частини НОМЕР_3 та наказ командира військової частини НОМЕР_3 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини НОМЕР_3 , суд зазначає наступне.
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яке затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).
Згідно з п. 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Відповідно до положень Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022р. № 280, зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття до військової частини. Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини для військовослужбовців є іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.
Підставою для видання наказу про зарахування позивача до особового складу до списків військової частини для військовослужбовців є іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.
З матеріалів справи вбачається, що позивач доставлений до військової частини НОМЕР_1 та в подальшому до Військової частини НОМЕР_3 з усіма документами, які були необхідні для його зарахування до списків особового складу військової частини.
Зважаючи на встановлені обставини справи в їх сукупності, дії військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_3 в частині зарахування позивача до особового складу військової частини є такими, що відповідають критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України.
Суд наголошує, що аналіз наведених вище законодавчих і підзаконних актів свідчить про те, що військова служба з моменту її початку покладає на її учасників (військовослужбовця та держави) велике коло взаємних прав та обов`язків матеріального, та фінансового забезпечення військовослужбовця, його соціального захисту, виконання ним безпосередньо покладених на нього службових обов`язків та інше.
У питанні скасування акту індивідуальної дії разового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, Верховний Суд має сталу та послідовну позицію, відповідно до якої такий акт не може бути скасованим після його виконання через порушення гарантій стабільності суспільних відносин та принципу правової визначеності (зокрема, таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 травня 2021 року у справі № 9901/286/19, від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, Касаційний адміністративний суд у рішеннях від 14 липня 2021 року у справі № 9901/96/21, від 27 жовтня 2022 року у справі № П/9901/97/21).
Верховний Суд у Постанові від 01.10.2024р. в справі №200/4189/22 звертає увагу на те, що після мобілізації виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положенням про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ №1153/2008. Рішення про призов та про призначення до військової частини вже реалізовані, а тому їхнє скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача.
Відтак, підстави для визнання протиправним наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.06.2025 №187 щодо зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини НОМЕР_1 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №252 від 29.08.2025 р. в частині виключення зі списків особового складу частини ОСОБА_1 та направлення до військової частини НОМЕР_3 та наказу командира військової частини НОМЕР_3 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини НОМЕР_3 , відсутні.
Позивач не позбавлений права звернутися з рапортом про звільнення з військової служби за наявності підстав, передбачених статтею 26 Закону №2232-XII, надавши належним чином оформлені документи, що підтверджують його право на звільнення.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 навчальний центр), Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії, необхідно задовольнити частково.
Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.
Окрім того, зі змісту наведених приписів КАС України випливає, що підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи інтересів, при цьому обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Підстави для розподілу судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст. 72, 77, 94, 139, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд –

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 навчальний центр), Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Реквізити учасників справи:
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 )
Відповідач1 – ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).
Відповідач 2 – Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 навчальний центр) ( АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).
Відповідач 3 – Військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ; АДРЕСА_4 ).

Суддя	Кухар Наталія Андріївна