ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 грудня 2025 року           справа №200/3067/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 р. у справі № 200/3067/25 (головуючий І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

                                                     УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 02.09.2024 №057050011725 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати зарахувати до загального страхового стажу період перебування на обліку у Жовтневому центрі зайнятості м.Маріуполя з 25.08.1992 по 23.02.1993;
- зобов`язати зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України періодів роботи з 01.07.1994 по 14.02.1995 та з 01.05.1995 по 17.01.1999;
- зобов`язати повторно розглянути заяву від 26.08.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованих спірних періодів роботи та правової позиції, викладеної в рішенні суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 02.09.2024 №057050011725 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.08.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з зарахуванням до загального страхового стажу період перебування на обліку у Жовтневому центрі зайнятості м.Маріуполя з 25.08.1992 по 23.02.1993, до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України періодів роботи з 01.07.1994 по 14.02.1995, з 01.05.1995 по 17.01.1999 року.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що відомості про період отримання допомоги по безробіттю з ( не зазначено ) по 23.02.1993 містяться в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , однак потребує підтвердження довідкою з центру зайнятості із зазначенням періоду отримання допомоги.
Позивачем долучено до позову витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), з якої вбачається, що протягом 2002-2004 років страхувальником зазначався Код ЗП 3056Ж1 обліку стажу, що відповідає ознаці часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Крім того, у витязі з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) щодо позивача наявні відомості за 1999 рік, однак коди підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб, що відповідали списку №1чи № 2 відсутні.
Також у трудовій книжці позивача 18.01.1999 зроблено запис про переведення інженером-технологом 3 категорії.
Періоди роботи позивача з 01.07.1994 по 14.02.1995 та з 01.05.1995 по 17.01.1999 не складуть необхідний пільговий стаж за Списком № 1 не менше 7 років 6 місяців та пільговий за Списком № 2 не менше 10 років.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_2 .
26.08.2024 року позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
За наслідком розгляду поданої заяви та доданих до неї документів відповідачем прийнято рішення від 02.09.2024 №057050011725 про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах.
До страхового стажу не зараховано період отримання допомоги по безробіттю з 25.08.1992 по 23.02.1993, оскільки запис про отримання допомоги внесено з порушенням п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162.
Згідно з наданими документами страховий стаж становить 29 років 7 місяців 16 днів. Вік позивача на дату звернення становить 54 роки 02 місяці 18 днів. Стаж роботи за Списком №1 (Списком №2) відсутній. Страховий стаж розраховано з врахуванням даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5).
Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за позивача сплачено страхові внески за звітний 1999 рік - Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (код ЄДРПОУ 00191129.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п.2 ч.2 ст. 114 Закону № 1058-VI на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів апелянта, що відомості про період отримання допомоги по безробіттю з ( не зазначено ) по 23.02.1993 містяться в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , однак потребує підтвердження довідкою з центру зайнятості із зазначенням періоду отримання допомоги, суд зазначає наступне.
Згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 20 липня 1987 позивачу:
- без зазначення дати - почата виплата допомоги по безробіттю (розпорядження №215 від 26.08.92);
- 23.02.1993 закінчена виплата допомоги.
Відповідач, відмовляючи в зарахуванні вказаного періоду посилається на недоліки заповнення трудової книжки.
Згідно з п. 2.3. Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 162, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Згідно з п.2.6 Інструкції № 162, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Згідно з 4.1 Інструкції №162, при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).
Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Недотримання правил при оформленні трудової книжки та неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача в момент призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Таким чином, суд дійшов висновку про протиправне не зарахування до страхового стажу позивача періоду перебування на обліку у Жовтневому центрі зайнятості м. Маріуполя.

Щодо доводів апелянта, що періоди роботи позивача з 01.07.1994 по 14.02.1995 та з 01.05.1995 по 17.01.1999 не складуть необхідний пільговий стаж за Списком № 1 не менше 7 років 6 місяців та пільговий за Списком № 2 не менше 10 років, суд зазначає наступне.
Згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 20 липня 1987 позивач:
09.06.1994 прийнята до ММК шліфувальником металевих виробів (наказ №109 від 08.06.94);
01.07.1994 переведена лаборантом хімічного аналізу рентгенівської експрес лабораторії (переведення 2288 від 01.07.94);
15.02.1995 переведена лаборантом хімічного аналізу експрес лабораторії при аглофабриці (переведення 1695 від 15.02.1995);
01.05.1995 переведена лаборантом рентгено-спектрального аналізу (переведення 1988 від 01.05.95);
18.01.1999 переведена інженером технологом (переведення 226 від 18.01.99);
29.05.2007 звільнена за власним бажанням (наказ 126к від 29.05.1997).
При цьому, трудова книжка не містить в собі відомостей про те, що посади лаборант хімічного аналізу рентгенівської експрес лабораторії, лаборант хімічного аналізу експрес лабораторії при аглофабриці, лаборант рентгено-спектрального аналізу , на яких працювала позивачка, надають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Підпунктом «а» пункту 10 розділу «Металообробка» Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, передбачено пільгове пенсійне забезпечення робітників, зайнятих, у тому числі, у шліфуванні металевих виробів та інструментів абразивними кругами сухим способом.
Аналогічно розділом XIV «Металообробка» Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 року № 162, передбачено право на пільгову пенсію робітники, зайняті на обдиранні, точінні різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивним кругами сухим способом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Розділом XXII «Роботи з радіоактивними речовинами, джерелами іонізуючих випромінювань, берилієм і рідкоземельними елементами» пункт 1 підпункт а) (12201000-1754а) «Робітники, керівники і спеціалісти, постійно зайняті в умовах радіаційної або берилієвої шкідливості на дослідних, дослідно-виробничих і укрупнених лабораторних установках, у дослідних цехах по опрацюванню або удосконаленню технологічних процесів промислового видобування, переробки радіоактивної сировини, промислового використання атомної енергії, промислового або дослідного одержання радіоактивних речовин, берилію і виробів з них» віднесені до Списку №1.
Суд звертає увагу, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи.
Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Водночас, записи трудової книжки щодо вказаних спірних періодів хоч і містять номери та дати наказів про прийом на роботу, переведення, звільнення, завірені печаткою підприємства, однак не містять відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 (умови та характер виконуваної роботи, зайнятість повний робочий день), що виключає можливість зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу на підставі лише трудової книжки.
Апеляційний суд вважає некоректним посилання суду першої інстанції на те, що позивачем, разом із заявою про призначення пенсії, надані необхідні документи на підтвердження трудового стажу.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Суд зазначає, що в спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії від 02.09.2024 №057050011725 відповідач не зазначив підстав не зарахування позивачу до пільгового стажу періодів з 01.07.1994 по 14.02.1995 та з 01.05.1995 по 17.01.1999. Зазначив, що стаж роботи за Списком №1 (Списком №2) відсутній. Також, що в матеріалах справи відсутні документи передбачені п.20 Порядку.
З метою підтвердження наявного у позивача пільгового стажу, представник позивача звертався до ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча». Разом з тим, листом від 08.08.2024 №181/288 ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у відповідь на адвокатський запит №07/08/2024 від 07.08.2024, щодо надання довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, документів що підтверджують наявність пільгового трудового стажу та результатів атестації робочих місць за умовами праці з інформацією про перебування у відпустках без збереження заробітної плати ОСОБА_1 , а також завірених належним чином копій документів, повідомив, що до початку військової агресії з боку рф ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» мало місцезнаходження в м. Маріуполь за адресою: вул. Левченка, 1, м. Маріуполь, 87504. Внаслідок вторгнення рф на територію України м. Маріуполь було окуповано. З цих причин майже всі документи підприємства, в тому числі листування, первинні та договірні, кадрові документи залишилися в будівлях підприємства на території окупованого м. Маріуполь. 02.05.2022 відбулася зміна місцезнаходження ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» у м. Запоріжжя. Наразі Товариством вживається комплекс заходів з метою відновлення документів, доступ до яких було втрачено, адже отримати документи з захоплених збройними формуваннями рф будівель неможливо. Також повідомлено, що одразу після отримання ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» контролю над виробничими приміщеннями підприємства, розташованими у м. Маріуполь, а також відновлення доступу до архіву, у підприємства з`явиться можливість перевірити відповідні документи та, за наявності, надати їх за зверненням.
Судом враховано звернення представника позивача до ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», разом з тим, в пункті 65 постанови Верховного Суду від 10 вересня 2021 року в справі № 178/611/17 колегія суддів відхилила аргумент касаційної скарги про те, що відповідач здійснив поверхневий розгляд його заяви і не здійснив з власної ініціативи запитів до відповідних установ, оскільки обов`язок подання документів на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, законодавством покладено саме на заявника.
Суд зазначає, що абзацом першим пункту 17 Порядку № 637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
Відповідно абзацу першого пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
У такому ж порядку підтверджується стаж роботи за відсутності документів у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів) (абзац другий пункту 18 Порядку № 637).
Відтак, стаж роботи позивача за відсутності відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 в трудовій книжці має установлюватися органом Пенсійного фонду України відповідно до вимог Порядку № 637 на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Іншого механізму для встановлення стажу роботи за відсутності відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 в трудовій книжці, чинним законодавством не встановлено.
Отже, позовні вимоги щодо зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України періодів роботи з 01.07.1994 по 14.02.1995 та з 01.05.1995 по 17.01.1999 задоволенню не підлягають.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зарахування до загального трудового стажу період перебування позивача на обліку у Жовтневому центрі зайнятості м. Маріуполя з 25.08.1992 по 23.02.1993 року, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині слід змінити.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 р. у справі № 200/3067/25 - задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 р. у справі №200/3067/25 - змінити.
В абзаці третьому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 р. у справі № 200/3067/25 вислів «до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України періодів роботи з 01.07.1994 по 14.02.1995, з 01.05.1995 по 17.01.1999 року» - виключити.
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 р. у справі № 200/3067/25 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 04 грудня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                            Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                                        А.А. Блохін

                                                                                                                            І.В. Сіваченко