ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року 
м. Черкаси 

Справа № 690/104/25		
Провадження № 22-ц/821/1814/25		
Категорія: 331030000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М., 
секретаря - Дмитренко В. В.,

учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Тальнівський відділ реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тальнівський відділ реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2025 року представник ОСОБА_1  – адвокат Дубовий І. А. звернувся до суду з заявою, в якій просив суд оголосити померлим громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Скотареве Шполянського району Черкаської області, військовослужбовця, такелажника такелажного відділення взводу забезпечення роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Вовчанськ Чугуївського району Харківської області під час виконання бойового завдання по захисту суверенітету держави України за призначенням в ході ведення бойових дій. Датою смерті ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заяву мотивував тим, що  ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
15.07.2020 ОСОБА_2 було призвано на військову службу за контрактом до лав Збройних сил України. 
В період з 06.06.2022 по 08.07.2022, з 24.08.2022 по 21.11.2022, з 23.11.2022 по 26.01.2023, з 13.03.2023 по 29.11.2023, з 16.12.2023 по 06.06.2024, з 23.06.2024 по 28.06.2024 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, м. Баштанка Миколаївської області, м. Бахмут Донецької області, м. Константинівка Донецької області, м. Куп?янськ, Харківської області, м. Вовчанськ Харківської області, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України від 12.07.2024 № 527/2225. 
В липні 2024 року ОСОБА_1 отримала сповіщення сім?ї про зникнення безвісті її сина ОСОБА_2 . 
05.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до ВПД № 1 (м. Тальне) Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області із заявою про порушення кримінального провадження за фактом зникнення її сина з 28 червня 2024 року під час виконання бойового завдання по захисту незалежності України. 
За цією заявою було порушено кримінальне провадження № 12024250360000876 за ч. 1 ст. 115 КК України. 
Вказує, що згідно акту проведення службового розслідування за фактом зникнення безвісті старшого солдата ОСОБА_2 такелажника такелажного відділення взводу забезпечення роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 встановлено, що 28.06.2024 ОСОБА_2 отримав поранення не сумісні з життям та у зв?язку з постійними ворожими атаками живої сили ворога за підтримки артилерії його тіло не було можливим евакуювати, у зв?язку з чим він до сьогодні вважається зниклим безвісті. 
З метою отримання свідоцтва про смерть та встановлення факту смерті сина, ОСОБА_1 звернулася до командира військової частини № НОМЕР_2 із заявою від 07.11.2024 про складання акту про смерть. До цього часу відповіді від військової частини немає, тому заявниця вимушена звернутись з даною заявою до суду.
Зазначав, що оголошення ОСОБА_2 померлим необхідно для здійснення розпорядження його майном, а саме земельним паєм, та з метою отримання відповідної грошової компенсації, яка виплачується родинам загиблих військовослужбовців.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 30.07.2025 заяву ОСОБА_1 задоволено. 
Оголошено померлим громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Скотареве Шполянського району Черкаської області, військовослужбовця, такелажника такелажного відділення взводу забезпечення роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Вовчанськ Чугуївського району Харківської області під час виконання бойового завдання по захисту суверенітету держави України за призначенням в ході ведення бойових дій. Датою смерті ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом зазначено, що оголошення померлим ОСОБА_2 заявниці необхідно для виключення його зі списків особового складу військової частини та в наступному оформленню спадщини, отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Суд зауважив, що оскільки воєнні дії на території України тривають з 24 лютого 2022 року по даний час, а старший солдат ОСОБА_2 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України та пропав безвісти під час ведення бою 28.06.2024, враховуючи правовий висновок Верховного Суду в постанові від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23, шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України з огляду на конкретні обставини цієї справи слід обраховувати з моменту настання події вірогідної загибелі старшого солдата ОСОБА_2 - з 28.06.2024.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції від 30.07.2025, Міністерство оборони України через підсистему «Електронний суд» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 14.07.2025 у справі № 690/104/25 залучено до участі у справі Міністерство оборони України. 
Вказує, що вище вказана ухвала отримана через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» Міністерства оборони України 14.07.2025. Копію заяви з доданими матеріалами на адресу Міністерства оборони України надано не було. 
Так само відповідні матеріали відсутні в підсистемі «Електронний суд». 
25.07.2025 та 30.07.2025 через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» Міністерство оборони України подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами заяви та доданими матеріалами в електронному вигляді. Проте, судом першої інстанції не було забезпечено ознайомлення з матеріалами заяви та доданими матеріалами в електронному вигляді.
Відтак, у зв`язку з відсутністю заяви з доданими документами, Міністерство було позбавлене можливості вчасно здійснити підготовку до участі в судовому розгляді даної справи, надати свої пояснення у справі, що є грубим порушенням права на справедливий суд. 
У зв`язку з наведеними обставинами, вважає, що є підстави для скасування рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 30.07.2025.
Зазначає, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 датою початку бойових дій на території Вовчанської міської територіальної громади є 20.06.2024. Дата завершення бойових дій відсутня, тобто бойові дії на зазначеній території тривають.
Скаржник зазначає, шо оскільки станом на день звернення з даною заявою до суду воєнні дії не закінчені, ведення активних бойових дій в районі м. Вовчанськ продовжується, у зв`язку з чим відлік встановленого строку відповідно ще не розпочався, а відтак право на звернення до суду з відповідною заявою не виникало.
Вказує, що судом не досліджувалося питання наявності у солдата ОСОБА_4 , який надав пояснення щодо загибелі ОСОБА_2 , спеціальних знань, які б дали йому змогу за ознаками, які ним перевірялися констатувати смерть ОСОБА_2 .
Зазначає, що під час підготовки до розгляду заяви та розгляду заяви судом не було залучено до участі у справі як заінтересовану особу, сина ОСОБА_2 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на права, свободи та інтереси якого може вплинути оскаржуване судове рішення. 
Вважає, що рішення у справі прийнято без врахування інтересів інших осіб. 

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 25.03.1975, актовий запис № 3, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 18-19).
Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного Державного Демографічного Реєстру № 1525263-2023 від 01.12.2023 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Скотареве Шполянського району Черкаської області (а.с. 16).
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 14.03.2016 ОСОБА_2 є учасником бойових дій (а.с. 20).
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.06.2022 № 157 старшого солдата ОСОБА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 27.05.2022 № 67-РС на посаду такелажника такелажного відділення взводу забезпечення роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який прибув із військової частини НОМЕР_6 для подальшого проходження служби в місце дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , з 06.06.2022 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що 06.06.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат», ВОС – 713936А (а.с. 38).
В матеріалах справи містяться витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), що свідчать про безпосередню участь старшого солдата ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 39-48).
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.06.2024 № 180 старшого солдата ОСОБА_2 , такелажника такелажного відділення взводу забезпечення роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , вважати таким щодо якого відсутні відомості про місце його перебування під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з 28.06.2024 (а.с 49).
Згідно сповіщення сім?ї від 03.07.2024 № 3/4638 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.06.2024 зник безвісти, виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини в районі м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, внаслідок штурмових дій з метою знищення живої сили ворога. Решта обставин з`ясовується (а.с. 15).
За фактом зникнення ОСОБА_2 28.06.2024 в районі міста Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, 06.07.2024 зареєстровано кримінальне провадження № 12024250360000876 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 21). 
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.08.2024 № 1614 «Про результати службового розслідування за фактом безвісного зникнення старшого солдата ОСОБА_2 » встановлено, що 28.06.2024 приблизно о 16 год. 00 хв. по 16 год. 50 хв. відбулися контрнаступальні дії з боку сил оборони та наступаючих сил ворога, під час відбиття позицій у ворога під ворожим артилерійським вогнем старший солдат ОСОБА_2 отримав поранення несумісні з життям, та у зв?язку з постійними ворожими атаками живої сили ворога за підтримки артилерії його тіло не було можливості евакуювати. Службове розслідування вважати завершеним. Старшого солдата ОСОБА_2 вважати таким, що зник безвісти 28.06.2024 в районі населеного пункту Вовчанськ Харківського області під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації (а.с. 29-30).
Як вбачається з матеріалів службового розслідування за фактом безвісного зникнення старшого солдата ОСОБА_2 , факт його зникнення безвісти підтверджується доповіддю за фактом безвісти зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2024; витягом з журналу бойових дій за 28.06.2024; поясненням солдата ОСОБА_6 , який пояснив, що під час штурмових дій 28.06.2024 він помітив старшого солдата ОСОБА_2 , який лежав на землі, підбігши до нього він помітив тяжкі поранення декількох ділянок тіла та допоміг йому перейти в укриття, надав першу медичну допомогу, про що доповів по засобах зв`язку; поясненням солдата ОСОБА_7 , бойового медика 1 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_7 , який пояснив, що будучи в складі евакуаційної групи під час огляду старшого солдата ОСОБА_2 , він виявив відсутність ознак життя та у зв`язку з активними діями ворога евакуювати тіло старшого солдата ОСОБА_2 не було змоги (а.с. 31-36).
Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України від 12.07.2024 № 527/2225 старший солдат ОСОБА_2 дійсно в період з 06.06.2022 по 08.07.2022, з 24.08.2022 по 21.11.2022, з 23.11.2022 по 26.01.2023, з 13.03.2023 по 29.11.2023, з 16.12.2023 по 06.06.2024, з 23.06.2024 по 28.06.2024 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, м. Баштанка Миколаївської області, м. Бахмут Донецької області, м. Константинівка Донецької області, м. Куп?янськ, Харківської області, ТГ «Вовчанськ» Харківської області (а.с. 37).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Міністерство оборони України про день, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Дубового І. А., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції від 30.07.2025 не відповідає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Пунктом 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України установлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
У відповідності до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
На цьому також наголошено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20.
Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. 
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. 
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). 
Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.
Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц, від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19-ц, від 08.02.2024 у справі № 148/1207/22.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в заяві вказує, що метою оголошення померлим її сина ОСОБА_2 є отримання спадкових прав на майно сина та оформлення відповідних виплат, передбачених чинним законодавством України.
Звертаючись до суду із заявою, представник ОСОБА_1 – адвокат Дубовий І. А. вказував, що ОСОБА_2 зник безвісти під час збройного конфлікту в населеному пункті Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, а саме з 28.06.2024 з ним втрачено зв`язок та вже більше 8 місяців він відсутній за місцем свого проживання.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.08.2024 № 1614 «Про результати службового розслідування за фактом безвісного зникнення старшого солдата ОСОБА_2 » встановлено, що 28.06.2024 приблизно о 16 год. 00 хв. по 16 год. 50 хв. відбулися контрнаступальні дії з боку сил оборони та наступаючих сил ворога, під час відбиття позицій у ворога під ворожим артилерійським вогнем старший солдат ОСОБА_2 отримав поранення несумісні з життям, та у зв?язку з постійними ворожими атаками живої сили ворога за підтримки артилерії його тіло не було можливості евакуювати. Службове розслідування вважати завершеним. Старшого солдата ОСОБА_2 вважати таким, що зник безвісти 28.06.2024 в районі населеного пункту Вовчанськ Харківського області під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації.
За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Приписи ч. 2 ст. 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
За змістом ст. 1 ЗУ «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII:
- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;
- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);
- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;
- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Частина 2 ст. 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24).
У постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією спочатку був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 із змінами і доповненнями, а тепер - наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376.
Так, Вовчанська міська територіальна громада Чугуївського районуХарківської області з 13 вересня 2022 року по 09 травня 2024 року, потім з 10 травня 2024 року по 19 червня 2024 року була територією бойових дій. З 20 червня 2024 року і по теперішній час на території Вовчанської міської територіальної громади ведуться активні бойові дії.
Задовольняючи заяву про оголошення ОСОБА_2 померлим, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки воєнні дії на території Україні тривають з 24 лютого 2022 року по даний час, а старший солдат ОСОБА_2 брав участь заходах необхідних для забезпечення оборони України та пропав безвісти під час ведення бою 28.06.2024, враховуючи правовий висновок Верховного Суду в постанові від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23, шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України з огляду на конкретні обставини цієї справи слід обраховувати з моменту настання події вірогідної загибелі старшого солдата ОСОБА_2 - з 28.06.2024.
Водночас суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що на території Вовчанської міської територіальної громади на даний час активні бойові дії не завершилися, а відтак помилково дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про оголошення померлим ОСОБА_2 .
З урахуванням конкретних обставин справи, розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_2 померлим можливо лише від дня закінчення активних бойових дій на території Вовчанської міської територіальної громади Чугуївського району Харківської області.
Крім того, апеляційним судом перевірилися доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме не отримання Міністерством оборони України заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою з додатками, які знайшли своє підтвердження.
Так ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 14.07.2025 у даній справі було залучено до участі у справі заінтересовану особуМіністерство оборони України. Водночас постановлено копію ухвали, заяви з доданими матеріалами направити залученій заінтересованій особі.
Відповідно до довідки про доставку електронного документу Міністерство оборони України отримало в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ухвалу від 14.07.2025 у справі № 690/104/25 16.07.2025 23:30.
25.07.2025 та 30.07.2025 Міністерство оборони України звернулося до суду першої інстанції із заявами про ознайомлення із заявою ОСОБА_1 з додатками до неї в електронній формі.
Проте, матеріали справи не містять доказів про отримання скаржником вказаної заяви.
Враховуючи вище наведене, при вирішенні даної апеляційної скарги апеляційний суд досліджує чи призвело процесуальне порушення до неналежного вирішення даного питання по суті спору.
Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Згідно ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Стверджуючи про обмеження своїх прав судом першої інстанції, у зв`язку з чим Міністерство оборони України було позбавлене можливості вчасно здійснити підготовку до участі в судовому розгляді справи та надати свої пояснення у справі, скаржник, подаючи 30.07.2025 заяву про ознайомлення з матеріалами справи, не заявив клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням обґрунтованих підстав такого відкладення.
За таких умов колегія суддів вважає відсутніми підстави вважати права скаржника на представлення своєї позиції суду порушеними, оскільки інші доводи апеляційної скарги перевірилися судом апеляційної інстанції.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Таким чином, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про оголошення особи померлою з тих підстав, що таку заяву подано до суду передчасно.
Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги Міністерства оборони України знайшли своє об`єктивне підтвердження за наслідками перегляду судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржуване рішення до скасування та ухвалення нового судового рішення.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України – задовольнити.
Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року – скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 16 грудня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко
 
Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков