ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
27 січня 2026 року 	Справа № 280/6834/25 м.Запоріжжя	
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом - ОСОБА_1 
до – Військової частини НОМЕР_1 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
06 серпня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту – відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати п. 4.1, 4.2, 4.3, 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.05.2025 № 648 «Про результати службового розслідування за фактом безпідставного нарахування додаткової винагороди у військовій частині НОМЕР_2 », в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірним наказом затверджені результати проведеного службового розслідування з метою встановлення фактів безпідставного нарахування додаткової винагороди за вересень 2024 року, за наслідками якого запропоновано позивачу в добровільному порядку повернути до каси військової частини надлишково виплачені кошти додаткової винагороди, з урахуванням податку на доходи фізичних осіб (далі також ПДФО) та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі також ЄСВ). Позивач зазначає, що відповідачем жодними належними та допустимим доказами не підтверджено правомірність спірного рішення, правомірність розрахунку сум шкоди. З посиланням на норми законодавства, вказує, що грошове забезпечення військовослужбовців, яке гарантується Державою, повинно відповідати умовам військової служби. Забезпечення гарантій обумовлюється безпосередньою участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перелічених у п.2 розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (далі - Порядок № 260). Стверджує, що подання командирами підрозділів ВЧ НОМЕР_2 на розгляд командира ВЧ НОМЕР_2 рапортів та підсумкових бойових донесень на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168), здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства. З посиланням на норми проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (далі - Порядок № 608), зазначає, що підстави для проведення службового розслідування якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, відсутні. Крім того, позивач вважає, що за надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків не передбачена матеріальна відповідальність, адже в розумінні п. 4 ст. 1 Закону України Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 3 жовтня 2019 року № 160-IX (далі – Закон № 160-IX) визначений чіткий перелік способів завдання шкоди, до якого надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, не відноситься. З огляду на зазначене, позивач вважає, що службове розслідування проведено не об`єктивно, без повного та всебічного дослідження обставин, без додержання норм діючого законодавства України. Просить задовольнити позов.
Ухвалою суду від 08.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано від ВЧ НОМЕР_1 докази по справі.
Представником відповідача подано витребувані докази та відзив на позовну заяву (вх.№558 від 05.01.2026), в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.08 2024 № 441 призначена комісія по перевірці рапортів від начальників груп, служб та командирів підрозділів, щодо додаткової винагороди у ВЧ НОМЕР_2 , до складу якої призначено позивача. Неналежне виконання службових обов`язків, покладених на позивача, як члена перевірочної комісії, привело до здійснення протиправних дій у військовій частині НОМЕР_2 з фінансово-економічного напрямку, а саме: надлишкової виплати додаткової винагороди військовослужбовцю, зазначену в підпункті 3.8.2. акту службового розслідування на загальну суму 9 333,24 грн. з урахуванням ПДФО та ЄСВ, що призвело до завдання прямої дійсної шкоди державі, що підтверджується зібраними матеріалами в ході службового розслідування. Просить поновити строк на подання відзиву та відмовити у задоволенні позову.
26.01.2026 представник відповідача подав до суду клопотання про доручення доказів.
Позивач правом на подання відповіді на відзив на позовну заяву не скористався. 
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.
У період виникнення спірних правовідносин позивач перебував на військові службі за мобілізацією у ВЧ НОМЕР_2 з 14.03.2022, що підтверджується довідкою від 09.06.2025 № 3862, виданою ВЧ НОМЕР_2 .
Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту, Порядку № 608, на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 13 березня 2025 року № 302 "Про призначення службового розслідування за фактом безпідставного нарахування додаткової грошової винагороди у військовій частині НОМЕР_2 ", з урахуванням наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29 березня 2025 року № 379 "Про продовження службового розслідування", наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 18 квітня 2025 року № 485 "Про продовження службового розслідування", проведено службове розслідування з метою встановлення причин безпідставного нарахування додаткової винагороди за вересень 2024 року із розрахунку 100 000,00 грн, а також причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення. 
За результатами службового розслідування складено Акт проведення службового розслідування за фактом безпідставного нарахування додаткової грошової винагороди у ВЧ НОМЕР_2 від 11.05.2025 № 17693 (далі – Акт).
За змістом Акту вбачається, що наказ про проведення даного службового розслідування видано на підставі рапорту начальника фінансово-економічної служби – головного бухгалтера ВЧ НОМЕР_1 від 19.12.2024 вх. № 28954, за змістом якого під час проведення перевірки документів, що підтверджують участь військовослужбовців в бойових діях та є підставою для виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000,00 грн , дані до вищого штабу щодо кількості військовослужбовців, залучених до ведення бойових дій, надано невірно.
Службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказів командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 374 від 07.08.2024, № 453 від 05.09.2024 та № 504 від 04.10.2024 визначені військовослужбовці, яким було нараховано додаткову винагороду в розмірі 100000 грн відповідно до Постанови № 168, проте щодо таких військовослужбовців були відсутні відомості в журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 про безпосередню участь у бойових діях або виконанні завдання на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони, а виконувані підрозділами завдання відповідно до бойових розпоряджень підпадали під виплату "із розрахунку 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій" відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260.
Зокрема, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 374 від 07.08.2024 з періодами виконання цих задач зазначений військовослужбовець взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 водій - лінійний наглядач відділення зв`язку взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_2 , якому нараховано виплату додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн за 31 день виконання завдань, проте, в журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 6 №48/дск з 06.07.2024 відомості про безпосередню участь військовослужбовців взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_2 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні. В бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_2 № 1993/127дск від 30.06.2024, бойове розпорядженням командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.06.2024 від 2009/127дск були визначені завдання взводу зв`язку - всебічне забезпечення підрозділів ВЧ НОМЕР_2 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення колишнього тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_2 № 110/дек від 02.08.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 6 № 48/дск з 06.07.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100 000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами), що є порушення фінансової та військової дисципліни. Різниця між коректним та некоректним нарахуванням сукупно складає 70 000,00 грн, що є сумою посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства (підрозділ 3.1 Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу № 453 від 05.09.2024 з періодами виконання цих задач зазначений солдат ОСОБА_3 водій - санітар медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 , якому за 24 дня виконання завдань із розрахунку 100 000 грн нараховано додаткову винагороду 77419,35 грн. Цей військовослужбовець згідно військово облікованої спеціальності 790037А/658 не відноситься до медичного персоналу медичних підрозділів (медичних підрозділів підсилення), а здійснював, як водій, всебічне забезпечення, що підпадає під виплату додаткової винагороди "30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій", що є порушення фінансової та військової дисципліни та вимог наказу Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами). За 24 дня нарахувань додаткової винагороди солдату ОСОБА_3 , який був на посаді водія - санітара медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 , із розрахунку 30 000 грн на місяць, мало б бути нараховано та виплачено 24 000,00 грн. Різниця між коректним та некоректним нарахуванням складає 53419,35 грн, що є сумою посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства. В бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_2 від 31.07.2024 № 2516/127дск були визначені завдання медичному пункту - всебічне медичне забезпечення підрозділів ВЧ НОМЕР_2 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях або виконувати завдання на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення колишнього начальника медичної служби - начальника медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 № 129дск від 01.09.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 6 № 48/дск з 06.07.2024 по 19.08.2024, том 7 № 48/дск з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання солдату ОСОБА_3 , який був на посаді водія - санітара медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 , не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100 000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, та з урахуванням роз`яснення стосовно виплат додаткової винагороди департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 11.04.2023 № 423/1952, оскільки відповідно до військово облікованої спеціальності 790037А/658 не відноситься до медичного персоналу медичних підрозділів та за змістом завдання, які він виконував підпадає під виплату додаткової винагороди "із розрахунку 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (із розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій", що є порушення фінансової та військової дисципліни та вимог наказу Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами) (підрозділ 3.3. Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 504 від 04.10.2024 перелічений особовий склад групи логістики ВЧ НОМЕР_2 , а саме: начальник служби лейтенант ОСОБА_4 - 30 днів; діловод старший солдат ОСОБА_5 - 30 днів; начальник служби капітан ОСОБА_6 - 26 днів; діловод старший солдат ОСОБА_7 - 30 днів; начальник служби молодший лейтенант ОСОБА_8 – 30 днів; діловод солдат ОСОБА_9 - 23 дня; начальник служби сержант ОСОБА_10 - 30 днів; начальник служби лейтенант ОСОБА_11 - 30 днів; діловод ст.солдат ОСОБА_12 - 30 днів; діловод ст.солдат ОСОБА_13 - 12 днів, яким нараховувалася додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. Особовому складу групи логістики ВЧ НОМЕР_2 , не рахуючи начальника логістики ВЧ НОМЕР_2 , який не зазначений в цьому переліку, за вересень 2024 року, сукупно нараховано 903332,43 грн. В журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 7 №48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, відомості про безпосередню участь військовослужбовців групи логістики ВЧ НОМЕР_2 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. У бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_2 № 2913/127дск від 31.08.2024 були визначені завдання групі логістики - всебічне логістичне забезпечення підрозділів ВЧ НОМЕР_2 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення начальника логістики - заступника командира ВЧ НОМЕР_2 № 142дск від 01.10.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами), що є порушення фінансової та військової дисципліни. Різниця між коректним та некоректним нарахуванням сукупно складає 632 332,43 грн, що є сумою посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства (підрозділ 3.11 Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 504 від 04.10.2024 перелічений особовий склад управління та штабу ВЧ НОМЕР_2 , а саме: заступник командира батальйону з психологічної підтримки персоналу майор ОСОБА_14 - ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенант ОСОБА_15 - 30 днів; помічник військового капелана старший солдат ОСОБА_16 - 30 днів; офіцер сержант ОСОБА_17 - 30 днів; відповідальний виконавець старший солдат ОСОБА_18 - 3 дні; діловод старший солдат ОСОБА_19 - 30 днів; офіцер лейтенант ОСОБА_20 - 30 днів; офіцер молодший лейтенант ОСОБА_21 - 27 днів; офіцер молодший лейтенант ОСОБА_22 - 30 днів; офіцер лейтенант ОСОБА_23 - 22 дні; начальник зв`язку - начальник групи штаб сержант ОСОБА_24 - 30 днів; офіцер сержант ОСОБА_25 - 22 дні; помічник командира батальйону - начальник служби старший лейтенант ОСОБА_26 - 25 днів; начальник групи секретного документального забезпечення молодший сержант ОСОБА_27 - 30 днів; начальник інженерної служби капітан ОСОБА_28 – 30 днів; начальник служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту старший лейтенант ОСОБА_29 - 13 днів; офіцер майор ОСОБА_30 - 27 днів; провідний бухгалтер старший сержант ОСОБА_31 - 30 днів; бухгалтер (2 категорії) старший солдат ОСОБА_32 - 30 днів; начальник логістики - заступник командира батальйону підполковник ОСОБА_33 - 29 днів; яким нараховувалася додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. Особовому складу управління та штабу ВЧ НОМЕР_2 за вересень 2024 року сукупно нараховано 1 719 998,28 грн. В журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, відомості про безпосередню участь військовослужбовців управління та штабу ВЧ НОМЕР_2 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. У бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_2 №2913/127дск від 31.08.2024 були визначені завдання особовому складу управління та штабу - всебічне забезпечення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - заступника командира ВЧ НОМЕР_2 № 155дск від 01.10.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 7 №48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100 000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами), що є порушення фінансової та військової дисципліни. Різниця між коректним та некоректним нарахуванням сукупно складає 1 203 998,28 грн, що є сумою посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства (підрозділ 3.12 Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 504 від 04.10.2024 перелічений особовий склад взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_2 , а саме: водій - заправник солдат ОСОБА_34 - 16 днів; водій солдат ОСОБА_35 - 30 днів; водій штаб сержант ОСОБА_36 - 30 днів; водій солдат ОСОБА_37 - 30 днів; водій солдат ОСОБА_38 - 30 днів; водій солдат ОСОБА_39 - 30 днів; начальник електростанції старший солдат ОСОБА_40 - 30 днів; водій - механік солдат ОСОБА_41 - 30 днів; старший кухар молодший сержант ОСОБА_42 – 30 днів; кухар солдат ОСОБА_43 - 30 днів; водій - електрик - оператор солдат ОСОБА_44 - 16 днів; начальник складу сержант ОСОБА_45 - 30 днів; начальник складу сержант ОСОБА_46 - 30 днів; начальник складу старший сержант ОСОБА_47 - 21 день; начальник складу штаб сержант ОСОБА_48 - 25 днів, яким нараховувалася додаткова винагорода в розмірі 100000 грн за вересень 2024 року в сукупному розмірі 1 359 998,64 грн. В журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, відомості про безпосередню участь військовослужбовців взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_2 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. У бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_2 № 2913/127дск від 31.08.2024 були визначені завдання особовому складу взводу матеріально-технічного забезпечення - всебічне забезпечення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь- яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення командира взводу матеріально- технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_2 № 143дск від 01.10.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами), а підпадають під виплату додаткової винагороди із розрахунку 30 000 гривень, що є порушення фінансової та військової дисципліни. Загальна сума матеріальної шкоди в наслідок надлишкової виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків з урахуванням оподаткування та нарахувань на фонд оплати додаткової винагороди вищезазначеним військовослужбовцям взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_2 склала 588 000,00 грн (надлишково нарахована сума 420000,00 грн + зайво компенсований податок з доходів фізичних осіб (18 %) 75 600,00 грн + зайво перерахований єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування (22 %) 92 400,00 грн). Загальна сума посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства - різниця між коректним та некоректним нарахуванням, що сукупно складає 951 998,64 грн за вирахуванням суми нанесення матеріальної шкоди державі шляхом надлишкової виплати під час виконання обов`язків військової служби, а саме 420 000,00 грн, що становить 531 998,64 грн (підрозділ 3.13 Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 504 від 04.10.2024 перелічений особовий склад медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 , а саме: водій-санітар солдат ОСОБА_49 - 30 днів; водій- санітар солдат ОСОБА_50 - 30 днів, яким нараховувалася додаткова винагорода в розмірі 100000 грн за вересень 2024 року в сукупному розмірі 199 999,80 грн. У журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, відомості про безпосередню участь військовослужбовців медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. У бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_2 № 2913/127дск від 31.08.2024 були визначені завдання особовому складу медичного пункту - забезпечення медичної евакуації ВЧ НОМЕР_2 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення колишнього начальника медичної служби - начальника медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 № 143дск від 01.10.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання вказаним військовослужбовцям, які перебували на посадах водія - санітара медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 , не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та з урахуванням роз`яснення стосовно виплат додаткової винагороди департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 11.04.2023 № 423/1952, оскільки відповідно до військово облікової спеціальності 790037А/658 не відноситься до медичного персоналу медичних підрозділів та за змістом завдання, які він виконував, підпадає під виплату додаткової винагороди із розрахунку 30 000 гривень, що є порушення фінансової та військової дисципліни. Загальна сума матеріальної шкоди в наслідок надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків з урахуванням оподаткування та нарахувань на фонд оплати додаткової винагороди вищезазначеним військовослужбовцям медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 склала 196000,00 грн (надлишково нарахована сума 140000,00 грн + зайво компенсований податок з доходів фізичних осіб (18%) 25200,00 грн + зайво перерахований єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування (22%) 30800,00 грн) (підрозділ 3.14 Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 504 від 04.10.2024 перелічений особовий склад взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_2 , а саме: водій - електрик старший солдат ОСОБА_51 - 30 днів; водій - електрик старший сержант ОСОБА_52 - 30 днів; водій - лінійний наглядач солдат ОСОБА_2 - 15 днів, яким нараховувалася додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн за вересень 2024 року в сукупному розмірі 250 000,00 грн. В журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, відомості про безпосередню участь військовослужбовців взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_2 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. У бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_2 № 2913/127дск від 31.08.2024 були визначені завдання особовому складу взводу зв`язку - всебічне забезпечення зв`язком ВЧ НОМЕР_2 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення командира взводу матеріального забезпечення ВЧ НОМЕР_2 № 143дск від 01.10.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами), що є порушення фінансової та військової дисципліни. Різниця між коректним та некоректним нарахуванням сукупно складає 175 000,00 грн, що сумою посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства. Загальна сума матеріальної шкоди в наслідок надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків з урахуванням оподаткування та нарахувань на фонд оплати додаткової винагороди вищезазначеним військовослужбовцям взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_2 склала 245000,00 грн (надлишково нарахована сума 175000,00 грн + зайво компенсований податок з доходів фізичних осіб (18%) 31500,00 грн + зайво перерахований єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування (22%) 38500,00 грн) (підрозділ 3.15 Акту).
В Акті зазначено, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 23.04 2023 № 175 призначена комісія по перевірці рапортів від начальників груп, служб та командирів підрозділів, щодо додаткової винагороди у ВЧ НОМЕР_2 . В цей документ наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.06 2024 № 441 були внесені зміни до складу комісії по перевірці.
Згідно наказу призначено: головою комісії з перевірки правомочності нарахування додаткової грошової допомоги у ВЧ НОМЕР_2 майора ОСОБА_53 , заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу ВЧ НОМЕР_2 ; члени комісії: старший лейтенант ОСОБА_54 , оперативний черговий командного пункту штабу ВЧ НОМЕР_2 ; старший лейтенант ОСОБА_55 , начальник групи психологічного супроводу та відновлення ВЧ НОМЕР_2 ; старший лейтенант ОСОБА_56 , начальник групи планування штабу ВЧ НОМЕР_2 ; молодший лейтенант ОСОБА_57 , офіцер групи планування штабу ВЧ НОМЕР_2 . Залучати до роботи комісії молодшого лейтенанта ОСОБА_58 , тимчасово виконуючого обов`язки помічника командира з правової роботи ВЧ НОМЕР_2 та сержанта ОСОБА_59 , уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції ВЧ НОМЕР_2 .
Щодо акту перевірки законності виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям № НОМЕР_2 від 04.10.2024, зазначено, що голова та всі члени комісії підписали цей документ без зауважень. Молодшого лейтенанта ОСОБА_58 , тимчасово виконуючого обов`язки помічника командира з правової роботи ВЧ НОМЕР_2 та сержанта ОСОБА_59 , уповноважена особа з питань запобігання та виявлення корупції В НОМЕР_2 , не було залучено до роботи комісії.
Акт перевірки законності виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 за вересень 2024 від 04.10.2024, затверджений підписом командира ВЧ НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_60 .
В своєму поясненні член комісії старший лейтенант ОСОБА_54 , оперативний черговий командного пункту штабу ВЧ НОМЕР_2 , зазначив що ним не було виявлено порушень при призначені додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн при перевірці рапортів за вересень 2024 року.
В своєму поясненні голова комісії майор ОСОБА_61 , колишній заступник командира батальйону з морально-психологічного забезпечення ВЧ НОМЕР_2 , зазначив що участі у комісії з перевірки законності виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 не приймав, акту перевірки законності виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 за вересень 2024 р. не підписував, та вважає висновки будь-яких комісії не відносяться до документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях.
В своєму поясненні член комісії старший лейтенант ОСОБА_55 , начальник групи психологічного супроводу та відновлення ВЧ НОМЕР_2 , зазначив що ним не було виявлено порушень при призначені додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн при перевірці рапортів за вересень 2024 року.
Старший лейтенант ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальник групи планування штабу ВЧ НОМЕР_2 в своєму поясненні зазначив, що ним не було виявлено порушень при призначені додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн при перевірці рапортів за вересень 2024 року. В своєму поясненні зазначив, що питання нарахування додаткової винагороди вирішувалось в робочому порядку військовослужбовцями, які мають відповідну кваліфікацію.
Молодший лейтенант ОСОБА_57 , офіцер групи планування штабу ВЧ НОМЕР_2 , в своєму поясненні зазначив, що ним не було виявлено порушень при призначені додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн при перевірці рапортів за вересень 2024 року.
У підпункті 4.11 Акту зазначено, що старший лейтенант ОСОБА_62 оперативний черговий командного пункту штабу ВЧ НОМЕР_2 , призначений членом комісії для перевірки поданих рапортів на виплату додаткової грошової винагороди відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.06.2024 № 441.
Відповідно до акту перевірки законності виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 за вересень місяць старший лейтенант ОСОБА_62 підписав цей документ без зауважень.
Щодо покладених на нього обов`язків члена комісії з перевірки законності виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 старший лейтенант ОСОБА_62 несе відповідальність за коректність даних, підстав при поданні військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 для нарахування додаткової грошової винагороди.
В наслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, які перелічені вище, старший лейтенант ОСОБА_62 оперативний черговий командного пункту штабу ВЧ НОМЕР_2 , як член комісії з перевірки законності виплати додаткової грошової винагороди недбало віднісся до покладених на нього обов`язків щодо контролю та перевірці підстав для нарахування, та як наслідок було прийнято накази командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності): № 374 від 07.08.2024, № 453 від 05.09.2024, № 504 від 04.10.2024, що стало причиною протиправних дій посадових осіб у ВЧ НОМЕР_2 з фінансово - економічного напрямку, а саме:
замах на надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям зазначених в пунктах: 3.1; 3.3, 3.11, 3.12, 3.13 цього акту службового розслідування сукупно становить 2 491 748,70 грн, та правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, що могло привести до завдання прямої дійсної шкоди державі;
та спричинення надлишкової виплати додаткової винагороди військовослужбовцям зазначених в пунктах: 3.13; 3.14; 3.15; даного акту службового розслідування сукупно становить 1 029 000,00 грн, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі, що підтверджується зібраними матеріалами в ході службового розслідування.
Виходячи з матеріалів службового розслідування вина в замаху та завданні прямої дійсної шкоди старшим лейтенантом ОСОБА_63 оперативним черговим командного пункту штабу ВЧ НОМЕР_2 , виражається у формі службової недбалості.
Своїми діями старший лейтенант ОСОБА_62 оперативний черговий командного пункту штабу ВЧ НОМЕР_2 , порушив вимоги: ст. 1, ст. 2, ст. 3, ст. 4 Дисциплінарного статуту, а також ст. 11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби.
Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 03.04.2025 № 404 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за результатами службового розслідування" позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення, які були виявлені по результатам службового розслідування, яке завершилося згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.03.2025 № 475 "Про результати службового розслідування за фактами зазначеними у акті перевірки порядку та відповідності виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану у військовій частині НОМЕР_2 ", у зв`язку з чим, з урахуванням пункту 91 Дисциплінарного статуту, накладення дисциплінарного стягнення на позивача не відбулось.
Також зазначено про наявність ознак кримінального правопорушення визначеного ч.1, 2 ст. 15, та ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України.
Причинами та умовами, що сприяли правопорушенню є неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом правам, свободам та інтересам держави у наслідок недостатньої обізнаності з правових норм при визначенні підстав з нарахування додаткової винагороди.
Згідно з висновками Акту, комісія з перевірки законності виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 в складі: колишнього голови комісії з перевірки законності виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 майора ОСОБА_64 колишнього заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення ВЧ НОМЕР_2 , членів комісії, а саме: старшого лейтенанта ОСОБА_65 оперативного чергового командного пункту штабу ВЧ НОМЕР_2 , старшого лейтенанта ОСОБА_66 начальника групи планування штабу ВЧ НОМЕР_2 , старшого лейтенанта ОСОБА_67 начальника групи психологічного супроводу та відновлення ВЧ НОМЕР_2 , молодшого лейтенанта ОСОБА_68 офіцера групи планування штабу ВЧ НОМЕР_2 в наслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків з перевірки законності нарахування додаткової грошової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 , які підписали акт з перевірки законності виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 , що привело до подальших дій з порушення фінансової дисципліни, а саме;
замаху на надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям зазначених в пунктах: 3.1; 3.3; 3.11, 3.12, 3.13 цього акту службового розслідування, який сукупно становить 2 491 748,70 грн, та правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, що могло привести до завдання прямої дійсної шкоди державі;
та спричинення надлишкової виплати додаткової винагороди військовослужбовцям зазначених в пунктах: 3.13; 3.14; 3.15; даного акту службового розслідування сукупно становить 1 029 000,00 грн, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі, що підтверджується зібраними матеріалами в ході службового розслідування.
Відповідно до підпункту 5.4.1 пункту 5.4 Акта, за порушення вимог ст. 1, ст. 2, ст. 3, ст. 4 Дисциплінарного статуту, а також ст. 11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби та вчинення протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків в частині дотримання вимог чинного законодавства, в наслідок чого було здійснено надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі, а саме: по медичному пункту ВЧ НОМЕР_2 з урахуванням ПДФО та ECB склала 196 000,00 грн. З урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди, запропоновано в добровільному порядку повернути вказані кошти ВЧ НОМЕР_1 , а саме: старшому лейтенанту ОСОБА_69 оперативному черговому командного пункту штабу ВЧ НОМЕР_2 - 24500,00 грн.
Відповідно до підпункту 5.4.2 пункту 5.4 Акта, за порушення вимог ст. 1, ст. 2, ст. 3, ст. 4 Дисциплінарного статуту, а також ст. 11, ст. 16 Статуту та вчинення протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків в частині дотримання вимог чинного законодавства, в наслідок чого було здійснено надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі, а саме: по взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_2 з урахуванням ПДФО та ECB склала 588 000,00 грн. З урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди, запропоновано в добровільному порядку повернути вказані кошти ВЧ НОМЕР_1 , а саме: старшому лейтенанту ОСОБА_70 ШРАМКО оперативному черговому командного пункту штабу ВЧ НОМЕР_2 - 73500 грн.
Відповідно до підпункту 5.4.3 пункту 5.4 Акта, за порушення вимог ст. 1, ст. 2, ст. 3, ст. 4 Дисциплінарного статуту, а також ст. 11, ст. 16 Статуту та вчинення протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків в частині дотримання вимог чинного законодавства, в наслідок чого було здійснено надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі, а саме: по взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_2 загальна сума з урахуванням ПДФО та ECB склала 245 000,00 грн. З урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди, запропонувати в добровільному порядку повернути вказані кошти ВЧ НОМЕР_1 , а саме: старшому лейтенанту ОСОБА_69 оперативному черговому командного пункту штабу ВЧ НОМЕР_2 - 30 625 грн.
Також, з урахуванням пункту 5.5. Акту у разі відмови здійснити добровільне повернення коштів вказано про необхідність подання проєкту наказу в порядку Закону № 160-IX про притягнення, зокрема позивача, до матеріальної відповідальності на суму 128 625,00 грн.
Пунктом 5.6 Акту, за порушення вимоги ст. 1, ст. 2, ст. 3, ст. 4 Дисціплінарного статуту, а також ст. 11, ст. 16 Статуту, та за наявності ознаки вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_2 запропоновано направити до Державного бюро розслідувань повідомлення про кримінальні правопорушення відносно наступних військовослужбовців, в наслідок службової недбалості в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, визначеного ч. 1, 2 ст. 15, ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 367 Кримінального кодексу України, зокрема, старшого лейтенанта ОСОБА_69 .
23.05.2025 командиром ВЧ НОМЕР_1 винесено наказ № 648 (з основної діяльності) “Про результати службового розслідування за фактами безпідставного нарахування додаткової грошової винагороди у військовій частині НОМЕР_2 ”, яким службове розслідування визнано завершеним (далі – Наказ № 648).
Відповідно до 4.1. пункту 4 Наказу № 648, за порушення статей 1-4 Дисциплінарного статуту, а також статей 11, 16 Статуту та вчинення протиправної поведінки у зв`язку із неналежним виконанням службових обов`язків в частині дотримання вимог чинною законодавства, в наслідок чого здійснено надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі по медичному пункту ВЧ НОМЕР_2 з урахуванням ПДФО та ЕСВ в сумі 196 000,00 грн, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання військовослужбовцями шкоди, позивачу в добровільному порядку запропоновано повернути кошти у сумі 24 500,00 грн до каси ВЧ НОМЕР_1 .
Згідно підпункту 4.2 пункту 4 Наказу № 648 за порушення статей 1-4 Дисциплінарного статуту, а також статей 11, 16 Статуту та вчинення протиправної поведінки у зв`язку із неналежним виконанням службових обов`язків в частині дотримання вимог чинною законодавства, в наслідок чого здійснено надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі по взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_2 з урахуванням ПДФО та ЕСВ в сумі 588 000,00 грн, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання військовослужбовцями шкоди, позивачу в добровільному порядку запропоновано повернути кошти у сумі 73 500,00 грн до каси ВЧ НОМЕР_1 .
Згідно підпункту 4.3 пункту 4 Наказу № 648 за порушення статей 1-4 Дисциплінарного статуту, а також статей 11, 16 Статуту та вчинення протиправної поведінки у зв`язку із неналежним виконанням службових обов`язків в частині дотримання вимог чинною законодавства, в наслідок чого здійснено надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі по взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_2 з урахуванням ПДФО та ЕСВ в сумі 245 000,00 грн, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання військовослужбовцями шкоди, позивачу в добровільному порядку запропоновано повернути кошти у сумі 30 625,00 грн до каси ВЧ НОМЕР_1 .
Згідно пункту 6 Наказу № 648, у разі відмови від добровільною повернення вказаних коштів протягом 5 робочих днів з моменту ознайомлення з наказом про завершення службового розслідування, заступнику начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 за погодженням з помічником командира з правової роботи начальником юридичної служби запропоновано подати проєкт наказу про притягнення до матеріальної відповідальності в порядку Закону №160-IX, в тому числі, позивача на суму 128 625,00 грн.
Не погоджуючись з пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 6 наказу № 648 від 23.05.2025, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Щодо клопотання відповідача, в якому він просить суд визнати причини пропуску строку для подання відзиву поважними та поновити даний строк, суд зазначає таке.
За змістом частини 4 статті 47 КАС України відповідач має право подати відзив на позовну заяву. 
Згідно з частиною 1 статті 261 КАС України у спрощеному позовному провадженні відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.
Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частини 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Відповідно до частини 6 статті 121 КАС України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
Суд враховує, що в Україні введено правовий режим воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України".
У подальшому Указами Президента України правовий режим воєнного стану неодноразово продовжувався та безперервно триває до теперішнього часу.
Суд зазначає, що повідомлені представником відповідача обставини щодо залученості військової частини у повному складі до заходів стримування збройної агресії російської федерації підтверджені належними та допустимими доказами.
Враховуючи наведені обставини, а також загально відомі обставини щодо наявності перешкод у користуванні засобами комунікації, у тому числі, мережею Інтернет, у зв`язку з постійними обстрілами та руйнуваннями об`єктів енергопостачання України, складною безпековою ситуацією на території місця дислокації військової частини (відомості не вказуються у зв`язку з недопущенням розповсюдження інформації про місцезнаходження) суд вважає, що наявні об`єктивні причини, які унеможливлюють неухильне дотримання відповідачем строку подання заяв по суті справи. 
Суд також враховує, що поданий відповідачем відзив на позовну заяву дійсно містить велику кількість додатків, що об`єктивно свідчить про необхідність більш тривалого терміну для підготовки відзиву на позовну заяву, ніж встановлений частиною 1 статті 261 КАС України.
Відтак, суд доходить до висновку про поважність причин пропуску відповідачем строку подання відзиву на позовну заяву, встановленого законом, у зв`язку з чим поновлює такий строк.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби, яким визначено загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах 
Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
- бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
- беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;
- постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
- дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
- поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості;
- бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
- вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
- додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Згідно зі статтею 16 Статуту внутрішньої служби, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Стаття 26 Статуту внутрішньої служби визначає, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Відповідно до статей 1 та 2 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна досягається шляхом:
виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі;
особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;
формування правової культури військовослужбовців;
умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу;
зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих;
підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку;
своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення;
чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.
Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, поміж іншим, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон № 160-IX.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закон № 160-ІХ:
матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;
пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
За приписами частини другої ст. 3 Закону № 160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов 'язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Пунктом 1 частини 1 статті 6 Закону № 160-ІХ визначено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.
За унормуванням ч. 2 ст. 8 Закону № 160-ІХ у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць. (ч.3 ст.8 Закону 160-ІХ).
Частиною 7 ст. 8 Закону № 160-ІХ передбачено, якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону (ч.1 ст.10 Закону №160-ІХ).
Порядок, підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі, визначені Порядком № 608. 
У п. 2 розділу І Порядку № 608 надано визначення службовому розслідуванню, згідно із яким, це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Як передбачено п. 7 розділу І Порядку № 608, службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону № 160-ІХ.
Відповідно до абзацу 15 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатись в разі невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування. 
Як визначено п.п. 1,3 розділу ІV Порядку № 608, особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного та об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.
Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, серед іншого, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Згідно з п.1 розділу VІ Порядку № 608, за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, що становить сутність військової дисципліни. 
Військовослужбовець може бути притягнутий до матеріальної відповідальності у разі заподіяння ним прямої дійсної шкоди внаслідок наявної з його боку протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків, та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяною шкодою.
У разі проведення службового розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, з`ясовуються вищезазначені обставини, що є підставою для вирішення командиром військової частини питання про наявність чи відсутність підстав для притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності.
Крім того, з системного аналізу вищезазначених норм суд доходить висновку, що Порядком №608 не визначено обов`язку перед проведенням службового розслідування за фактами завдання матеріальної шкоди військовому майну (коштам) проводити попередню службову перевірку та встановлювати коло осіб, стосовно яких буде проводитися службове розслідування, а тому суд відхиляє доводи позивача про відсутність підстав для проведення службового розслідування у разі, якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення. 
Також варто зауважити, що за змістом положень Закону № 160-ІХ надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків відносяться до прямої дійсної шкоди, яка підлягає відшкодуванню військовослужбовцями у випадку, якщо таку шкоду заподіяно з їх вини, що спростовує доводи позивача про те, що за надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків не передбачена матеріальна відповідальність.
Матеріалами справи підтверджується, що підставою для призначення службового розслідування став рапорт начальника фінансово-економічної служби – головного бухгалтера ВЧ НОМЕР_1 від 19.12.2024 вх. № 28954, в якому повідомлено про те, що під час проведення перевірки документів, що підтверджують участь військовослужбовців в бойових діях та є підставою для виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000,00 грн, передбаченої Постановою №168, до вищого штабу надано дані щодо кількості військовослужбовців, залучених до ведення бойових дій, які не відповідають дійсності.
Службовим розслідуванням встановлено, що позивач входив до складу комісії з перевірки правомочності нарахування додаткової грошової допомоги у ВЧ НОМЕР_2 , створеної відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 23.04 2023 № 175 (з урахуванням внесених змін наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.06 2024 № 441), та був призначений членом вказаної комісії.
Вказану комісію було створено для перевірки поданих рапортів на виплату додаткової винагороди від начальників груп, служб та командирів рот, окремих взводів, окремих підрозділів ВЧ НОМЕР_2 . 
З наданого до матеріалів справи Акту перевірки законності виплати додаткової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 за вересень 2024 року від 04.10.2024 (в копії), складеним комісією у складі, сформованому на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 23.04 2023 №175 (з урахуванням внесених змін наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.06 2024 № 441), комісією перевірено подані довідки та матеріали до них щодо виплати додаткової винагороди від частин Збройних Сил України, стосовно наступних військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 , капітан ОСОБА_71 , підполковник ОСОБА_72 , капітан ОСОБА_73 , старший лейтенант ОСОБА_74 , лейтенант ОСОБА_75 , капітан ОСОБА_76 , лейтенант ОСОБА_77 , лейтенант ОСОБА_78 , старший лейтенант ОСОБА_79 , старший лейтенант ОСОБА_80 , лейтенант ОСОБА_81 , та погоджено рапорти та матеріали по них щодо виплати вищезазначеним військовослужбовцям додаткової винагороди, акт підписано всіма членами комісії, у тому числі позивачем, без зауважень.
Доказів того, що комісією, членом якої був призначений позивач, з урахуванням покладених обов`язків, здійснювалась перевірка рапортів на виплату додаткової винагороди іншим військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_2 , які увійшли до наказів від № 374 від 07.08.2024, №453 від 05.09.2024, № 504 від 04.10.2024, до суду не надано.
Згідно з висновками службового розслідування, в наслідок неналежного виконання обов`язків голови комісії з перевірки законності виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військовій частині НОМЕР_2 , позивач недбало віднісся до покладених на нього обов`язків щодо контролю та перевірці підстав для нарахування, та як наслідок цього було прийнято накази командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності): №374 від 07.08.2024, №453 від 05.09.2024, № 504 від 04.10.2024, що стало причиною протиправних дій посадових осіб у ВЧ НОМЕР_2 з фінансово-економічного напрямку, а саме:
замах на надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям зазначених в пунктах: 3.1; 3.3, 3.11, 3.12, 3.13 цього акту службового розслідування сукупно становить 2 491 748,70 грн, та правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, що могло привести до завдання прямої дійсної шкоди державі;
та спричинення надлишкової виплати додаткової винагороди військовослужбовцям зазначених в пунктах: 3.13; 3.14; 3.15; даного акту службового розслідування сукупно становить 1 029 000,00 грн, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі, що підтверджується зібраними матеріалами в ході службового розслідування.
Позовна заява не містить аргументів на спростування висновків Акту службового розслідування в цій частині.
Разом із тим, суд зазначає, що за змістом пункту 2 наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 23.04.2023 № 175, наказано комісії до третього числа щомісяця перевіряти подані рапорти на виплату додаткової винагороди за різними напрямками, утому числі, здійснення перевірки фактичного місця знаходження підрозділів, які подаються до виплати на додаткову винагороду; здійснення перевірки на предмет відповідності вимогам керівних документів, що регламентують порядок виплати додаткової винагороди; здійснення перевірки фактичного перебування на службі відповідно до облікових даних в частині законних підстав відсутності (перебування у відрядженні, відпустках, в лікувальних закладах) та перевірку інформації про особовий склад, на який було накладено дисциплінарні стягнення; здійснення перевірки відповідних відомостей у журналах бойових дій щодо виконання завдань військовослужбовцями в поданих рапортах до виплати додаткової винагороди та термінів безпосередньої участі в бойових діях з даними бойових розпоряджень тощо.
З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач, як член комісії, на якого було покладено обов`язки щомісяця перевіряти подані підрозділами ВЧ НОМЕР_2 рапорти та виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови №168, у тому числі, здійснювати перевірку відповідних відомостей у журналах бойових дій щодо виконання завдань військовослужбовцями в поданих рапортах до виплати додаткової винагороди та термінів безпосередньої участі в бойових діях з даними бойових розпоряджень, допустив неналежне виконання своїх службових обов`язків, що стало причиною протиправних дій у ВЧ НОМЕР_2 .
Слід зазначити, що позов не містить доводів щодо висновків службового розслідування по суті про виявлення надлишкових виплати додаткової винагороди військовослужбовцям НОМЕР_3 у вересні 2024 року відповідно до наказів від № 374 від 07.08.2024, № 453 від 05.09.2024, № 504 від 04.10.2024, а також щодо визначеного розміру завданої шкоди військовому майну (коштам), при цьому, зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що відповідачем було розподілено загальну суму спричиненої матеріальної шкоди на всіх винних посадових та службових осіб у рівних частках, що відповідає умовам справедливості.
Підстави для тверджень про недотримання посадовою особою військової частини, яка проводила службове розслідування, вимог Порядку № 608 відсутні, адже з матеріалів справи вбачається, що під час проведення службового розслідування головою комісії вчинялись дії щодо отримання документів та пояснень, у тому числі позивача, в межах повноважень, наданих пунктом 6 та пунктом 9 розділу ІІІ Порядку № 608.
Відтак, в межах підстав позову судом не встановлено протиправності оскаржуваних позивачем приписів Наказу № 648. 
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). 
Інші доводи і аргументи сторін, викладені в заявах по суті справи, не впливають на оцінку спірних правовідносин судом.
Відповідно до частин1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
З урахуванням положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 27.01.2026. 

Суддя Р.В. Сацький