ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/10518/25 Суддя (судді) першої інстанції: Гайдаш В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И Л А:
У вересні 2025 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повторної постановки громадянина ОСОБА_1 на військовий облік, незважаючи на наявність рішення про виключення такого з військового обліку, та невнесення актуальних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо зняття громадянина ОСОБА_1 з військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити громадянина ОСОБА_1 з військового обліку та актуалізувати інформацію щодо громадянина ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 завірені належним чином документи, на підставі яких було поновлено на військовому обліку ОСОБА_1 та зупинено провадження в адміністративній справі №580/10518/25 до отримання судом витребуваних документів на підставі п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України.
Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині зупинення провадження в адміністративній справі, встановити строк для надання витребуваних доказів та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.
Апелянт наголосив, що суд першої інстанції в порушення вимог Кодексу адміністративного судочинства України не встановив строк для подання витребуваних доказів, проте зупинив провадження у справі.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати в частині зупинення провадження у справі, виходячи з наступного.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 завірені належним чином документи, на підставі яких було поновлено на військовому обліку ОСОБА_1 та зупинено провадження в адміністративній справі №580/10518/25 до отримання судом витребуваних документів.
Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції зазначив про те, що приписами КАС України не врегульовано питання щодо зупинення провадження у випадку витребування судом додаткових доказів, а тому суд застосував п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 3 ст. 2 КАС України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.
Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі "Красношапка проти України").
Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.
Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
Підстави та порядок зупинення провадження в адміністративній справі визначені ст. 236 КАС України, якою передбачені як підстави обов`язкового зупинення провадження у справі так і випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження у справі. Перелік підстав для зупинення провадження у справі передбачений ст. 236 КАС України є вичерпним.
Так ч. 1 ст. 236 КАС України передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі:
1) смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи, ліквідації суб`єкта владних повноважень, іншого органу, а також злиття, приєднання, поділу, перетворення юридичної особи, які були стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, - до встановлення правонаступника;
2) необхідності призначення або заміни законного представника сторони чи третьої особи - до вступу у справу законного представника;
3) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду;
4) звернення обох сторін з клопотанням про надання їм часу для примирення, у тому числі шляхом медіації, - до закінчення строку, про який сторони заявили у клопотанні;
5) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;
6) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді - до припинення врегулювання спору за участю судді.
Відповідно до ч. 2 ст. 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі:
1) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до одужання;
2) знаходження учасника справи у довгостроковому відрядженні, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до повернення з відрядження;
3) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі - до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;
4) призначення судом експертизи - до одержання її результатів;
5) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції;
6) направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення;
7) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів;
9) розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі;
10) постановлення ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом - до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції підставою для зупинення провадження у справі суд першої інстанції зазначив п. 6 ч. 1 ст. 236 КАС України.
Разом з тим, а ні наведеним пунктом, а ні загалом ст. 236 КАС України не передбачено такої підстави для зупинення провадження у справі як зупинення провадження у справі до отримання судом витребуваних доказів.
Таким чином, зупинення провадження у справі на невизначений строк до отримання доказів не відповідає як завданню адміністративного судочинства, так і змісту та меті п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинення провадження у даній справі судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою на підставі п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України.
Щодо вимог апелянта про встановлення судом апеляційної інстанції строку для надання ІНФОРМАЦІЯ_2 витребуваних судом першої інстанції доказів, то колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року оскаржується виключно в частині зупинення провадження у справі, а тому суд не надає оцінку зазначеній ухвалі в частині витребування доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Оскільки судом першої інстанції при вирішенні питання про зупинення провадження у справі порушено норми процесуального права, що свідчить про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 236, 242-244, 250, 308, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року - скасувати в частині зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Справу направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова 

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку