Справа №345/36/26 
Провадження № 2-о/345/41/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03.02.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі
головуючої судді Кардаш О.І.
за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Калуський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою. Заявлені вимоги обґрунтовує наступним. Заявник є батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Калуш Івано-Франківської області. Так, 05.11.1988 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син – ОСОБА_2 , Свідоцтво про народження від 10.02.1990 року, актовий запис № 134, видане відділом ЗАГСу Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області. На той час вони з дружиною проживали у її батьків у приватному секторі Хотінь, АДРЕСА_1 . На 11.02.1990 року вони домовилися зі священником про хрещення дитини у церкві Хотінь м.Калуша. Однак, вночі дитина померла – ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому вони викликали швидку допомогу, яка констатувала факт смерті. Так як, дитина була не хрещена то вони поховали її без священника на цвинтарі у приватному секторі Хотінь, місто Калуш Івано-Франківської області.
У відділ ДРАЦС за свідоцтвом про смерть дитини не зверталися, так як на той час дружина пережила стрес, нервове потрясіння.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився другий син - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 дружина, ОСОБА_3 , померла. 
Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких заявник зазначає, що відсутність документів, які б засвідчували смерть сина, ОСОБА_2 , позбавляє його можливості, як батька, отримати свідоцтво про його смерть, та реалізувати своє право на оформлення догляду над інвалідом 2-ї групи, який потребує постійного стороннього догляду, не може користуватися правами та виконувати обов`язки, передбачені законами України.
Тому, він змушений звернутися до суду із даною заявою, так як від встановлення факту смерті в певний час залежить виникнення права на оформлення догляду його сина, ОСОБА_4 , над ним, як інвалідом 2-ї групи.
Заявник ОСОБА_1 заяву про встановлення факту смерті підтримує з підстав наведених у заяві .
Представник заінтересованої особи начальник Калуського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України І.Очкур в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, у відповідності до якої повідомила, що за результатами перевірки відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Перевірка актових записів проведена за період 1990-2026 рр. При виішенні заяви покладається на розсуд суду. Просить справу розглядати за її відсутності (а.с.26). 
Заслухавши заявника, допитавши свідків та дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.
Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином заявника, що підтверджується матеріалами справи, а саме копією свідоцтва про народження від 10.02.1990 року, актовий запис № 134, видане відділом ЗАГСу Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області, у відповідності до якого ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.8).
ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився другий син- ОСОБА_4 ,(а.с.18).
ІНФОРМАЦІЯ_4 дружина, ОСОБА_3 , померла, про що свідчить Свідоцтво про смерть від 12.01.2023 року, актовий запис № 65, видане Калуським відділом ДРАЦС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.9).
ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи, який згідно Виписки з протоколу ЛКК від 01.12.2025 року за № 2420 потребує постійного стороннього догляду, систематичного лікування (а.с.11).
У листопаді 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 було виявлено через Державний реєстр актів цивільного стану громадян, що у заявника є ще один син- ОСОБА_2 , хоча він помер у 1990 році, однак через не оформлення свідоцтва про смерть, він фігурує, як живий. Сина, ОСОБА_4 , мобілізували в ЗСУ (а.с.18), а заявник як інвалід 2-ї групи, залишився без допомоги.
Тому, заявник звернувся до Калуського відділу державної РАЦС у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з заявою про видачу свідоцтва про смерть сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак листом від 02.01.2026 року за №7/6-16/1 йому відмовлено у видачі свідоцтва про смерть сина ОСОБА_2 (а.с.16-17).
Про те, що актовий запис про його смерть ОСОБА_2 відсутній, підтверджується Повним витягом з ДРАЦС громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 23.12.2025 року (а.с.5).
У відповідності до листа Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Івано- Франківської обласної ради» від 31.12.2025 року за №1908/01-18 встановлено, що по питанню надання інформації про те, чи був зареєстрований виклик 11.02.1990 року до дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_1 повідомили, що форма первинної медичної облікової документації 110/о «Карта виїзду швидкої медичної допомоги» зберігається один рік після звітнього періоду відповідно до наказу МОЗ України від 17.11.2010 року № 999 «про затвердження форм звітності та медичної облікової документації служб швидкої та невідкладної медичної допомоги України» (а.с.15).
Факт, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Калуші Івано-Франківської області та похований на кладовищі у житловому масиві Хотінь міста Калуша підтверджується світлиною з надгробку померлої дитини (а.с.14).
У судовому засіданні заявник пояснив, що померлий по справі його син. На час народження сина ОСОБА_5 він з дружиною проживав у її батьків у приватному секторі ОСОБА_6 , що в м.Калуш. На 11.02.1990 року вони домовилися зі священиком про хрещення дитини у церкві житлового масиву Хотінь м.Калуша. Вночі дитина померла – ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому вони викликали швидку допомога, яка констатувала факт смерті. Оскільки дитина була не хрещена, то її поховали без священика на цвинтарі у приватному секторі Хотінь, місто Калуш Івано-Франківської області. У відділ ДРАЦС за свідоцтвом про смерть дитини не зверталися, так як на той час дружина пережила стрес, нервове потрясіння. Пізніше у них ніхто не вимагав підтвердити смерть дитини і це питання вони опустили. На даний час його єдиного сина ОСОБА_7 мобілізували в ЗСУ, і він інвалід ІІ групи, який потребує стороннього догляду, залишився без допомоги. В зв`язку з тим, що фактично по документах в нього наявні два сини, він не має змоги оформити відстрочку сину ОСОБА_7 по догляду за ним. Хоча сина ОСОБА_5 він похоронив, а свідоцтво про його смерть по даний час не може отримати. Тому, вважає, що єдиний спосіб встановити смерть його сина ОСОБА_5 є судовий.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснили та надали аналогічні пояснення про те, що вони є сусідами заявника. Зазначають, що в заявника та його дружини справді народився син ОСОБА_5 , 1990 року народження, який фактично прожив один місяць. Дитину поховали на цвинтарі житлового масиву Хотінь, що в м.Калуш. При цьому обряд поховання було здійснено без священика, оскільки дитина була нехрещена. 
Відповідно до п.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5 підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Метою встановлення заявником факту смерті ОСОБА_2 є отримання свідоцтва про смерть встановленої форми.
Судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті сина у позасудовому порядку.
Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених в справі доказів суд вважає, що є всі правові підстави встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Калуші Івано-Франківської області.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, з огляду обставини справи, про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 4, 10, 263- 265, 273, 293-294, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, 

УХВАЛИВ :
Заяву задоволити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця міста Калуша Івано-Франківської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місті Калуші Івано-Франківської області . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 05.02.2026 року.