ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/26985/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року (суддя Рянська В.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 01.09.2025 року) у адміністративній справі №160/26985/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, суд –

в с т а н о в и в:
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач), в якому просив визнати протиправним рішення відповідача від 04.09.2023 року про відмову йому у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» як особі без громадянства; зобов`язати відповідача прийняти рішення про оформлення набуття ним громадянства України відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» як особі без громадянства.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 04.09.2023 року про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України особі без громадянства ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» від 17.06.2023 року та вирішити питання, щодо якого звернувся ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до Апостолівського відділу Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням як особа, брат якої – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився на території України до 24.08.1991 року. Апелянт зазначив, що на виконання п.89 Порядку №215, 29.06.2023 року Апостолівським відділом матеріали справи про набуття громадянства України ОСОБА_1 за №1240-65/1240-23 були надіслані до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області для розгляду в межах компетенції. Апелянт зазначив, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14.12.2021 року №1941-ІХ, який набрав чинності 19.2.2021 року встановлено обмеження для набуття громадянства України за територіальним походженням, згідно якого громадянство України за територіальним принципом не набуває особа, яка відповідно до ч.6 ст.9 цього Закону не приймалася до громадянства України (крім випадку, передбаченого ч.7 ст.9 цього Закону) та особа, стосовно якої рішення про оформлення набуття громадянства України скасовано на підставі ст.27 цього Закону. Апелянт зазначив, що відповідно до п.102 Порядку міграційною службою 04.07.2023 року надіслані документи до органів Служби безпеки України та МВС України, які у межах своєї компетенції перевіряють (у тому числі в банках даних Міжнародної організації кримінальної поліції – Інтерполу) відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається. 11.08.2023 року Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області отримало лист УСБ України у Дніпропетровській області №55/2-5821 НТ-вих стосовно особи без громадянства ОСОБА_1 , що відповідно до п.13 ч.1 ст.24 Закону України «Про Службу безпеки України» отримано інформацію, яка свідчить, що подальше документування особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянством України недоцільно. Апелянт звертав увагу на те, що відповідно до судової практики, викладеної у постановах Верховного Суду України питання громадянства тісно пов`язані з проблемами забезпечення національної безпеки та запобігання злочинам.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою без громадянства, народився у м. Павлодар Казахської РСР, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.03.1989 року, рішення державної міграційної служби України від 02.08.2022 року про визнання особою без громадянства, посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 . 17.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Апостолівського відділу Головного управління ДМС у Дніпропетровській області із заявою №1240-000053262 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України»; підставою для набуття громадянства вказано народження на території України до ІНФОРМАЦІЯ_3 брата, сестри, надавши: 1) посвідку на проживання для осіб без громадянства №800287616, видану 10.08.2022 року; 2) документ, що підтверджує факт народження рідних брата чи сестри заявника на території України НОМЕР_3 від 08.06.2023 року; 3) свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 24.03.1989 року. 04.09.2023 року начальником Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області затверджено рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України особі без громадянства ОСОБА_1 . У рішенні зазначено, що 17.06.2023 року особа без громадянства ОСОБА_1 звернувся до Апостолівського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням як особа, брат якої – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився на території України до 24.08.1991 року. 29.06.2023 року матеріали справи про набуття громадянства України були надіслані до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для розгляду. Під час попередньої перевірки матеріалів справи №102991 було встановлено, що подані заявником документи оформлені належним чином та підтверджують наявність фактів, які є підставами для набуття громадянства України відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України». На виконання вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 ГУ ДМС у Дніпропетровській області 04.07.2023 року надіслало подану ОСОБА_1 заяву до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області для перевірки. 11.08.2023 року було отримано лист Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області №55/2-5821 НТ-вих, у якому зазначено, що відповідно до п.13 ч.1 ст.24 Закону України «Про Службу безпеки України» отримано інформацію, яка свідчить про те, що подальше документування особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянством України недоцільно на підставі п.6 ч.1 ст.10 Закону України «Про імміграцію». Також у рішенні вказано, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон України «Про громадянство України» пов`язує набуття особою громадянства України. Судом враховано, що підставою прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України особі без громадянства ОСОБА_1 зазначило лист Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 55/2-5821 НТ-вих від 11.08.2023 рок, у якому зазначено, що відповідно до п.13 ч.1 ст. 24 Закону України «Про Службу безпеки України» отримано інформацію, яка свідчить про те, що подальше документування особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянством України недоцільно на підставі п.6 ч.1 ст.10 Закону України «Про імміграцію». Суд зазначив, що цей лист не містить конкретних фактів, які би дозволили кваліфікувати їх такими, що створюють підстави для відмови у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України особі без громадянства відповідно до Закону України «Про громадянство України». Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ст.1, п.2 ст.6, ч.1 статей 8, 9, 26 Закону України «Про громадянство України»; пунктами 1, 3, 4, 5, підпунктами «а»-«в» п.24, пунктами 30, 89, 90, 92 абзацом 6 п.102 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215; п.13 ч.1 ст.24 Закону України «Про Службу безпеки України»; п.6 ч.1 ст.10 Закону України «Про імміграцію» та прийшов до висновку про те, що загальне посилання міграційної служби у рішенні від 04.09.2023 року на положення п.6 ст.10 Закону України «Про імміграцію» та лист Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 55/2-5821 НТ-вих від 11.08.2023 року не свідчить про обґрунтованість такого рішення, оскільки ставить заявника у стан правової невизначеності щодо підстав відмови у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України, що є неприпустимим, а тому суд вважав, що рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 04.09.2023 року прийняте не у порядку та не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто не відповідає критеріям, визначеним ч.2 си.2 КАС України. Суд вважав, що ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання міграційної служби повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 17.06.2023 року та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою без громадянства, який народився у м. Павлодар Казахської РСР, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.03.1989 року, рішенням ДМС України від 02.08.2022 року про визнання особою без громадянства, посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 .
Встановлено, що 17.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Апостолівського відділу Головного управління ДМС у Дніпропетровській області із заявою № 1240-000053262 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України»; підставою для набуття громадянства вказано народження на території України до 24.08.1991 року брата, сестри, надавши: 1) посвідка на проживання для осіб без НОМЕР_4 , видана 10.08.2022; 2) документ, що підтверджує факт народження рідних брата чи сестри заявника на території України НОМЕР_3 від 08.06.2023 року, виданого Апостолівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); 3) свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 24.03.1989 року бюро ЗАГС Індустріального району м. Павлодару, згідно якого матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_3 (полька), батьком – ОСОБА_4 (українець)
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уроженка України (Української РСР), а тому він має право відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням.
Встановлено. що 04.09.2023 року начальником Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області затверджено рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття громадянства України особі без громадянства ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, особа без громадянства, 17.06.2023 року звернувся до Апостолівського відділу Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням як особа, брат якої – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився на території України до 24.08.1991 року 29.06.2023 матеріали справи про набуття громадянства України були надіслані до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для розгляду. Під час попередньої перевірки матеріалів справи № 102991 було встановлено, що подані заявником документи оформлені належним чином та підтверджують наявність фактів, які є підставами для набуття громадянства України відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до п.102 Порядку провадження а заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області 04.07.2023 року надіслало подану ОСОБА_1 заяву до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області для перевірки. 11.08.2023 року було отримано лист Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області №55/2-5821 НТ-вих, стосовно особи без громадянства ОСОБА_1 , згідно якого відповідно до п.13 ч.1 ст.24 Закону України «Про Службу безпеки України» отримано інформацію, яка свідчить про те, що подальше документування особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянством України недоцільно на підставі п.6 ч.1 ст.10 Закону України «Про імміграцію». Також у рішенні вказано, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон України «Про громадянство України» пов`язує набуття особою громадянства України.
Відповідно до ст.1, п.2 ст.6, ч.1 ст.8, частин 2, 6 ст.9 Закону України «Про громадянство України» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Громадянство України набувається за територіальним походженням. Особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх заявою прийняті до громадянства України. Умовами прийняття до громадянства України є, зокрема, подання особою без громадянства - декларації про відсутність іноземного громадянства. До громадянства України не приймається особа, яка: 1) вчинила злочин проти людства чи здійснювала геноцид; 2) засуджена в Україні за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (до погашення або зняття судимості) з урахуванням рівня загрози для національної безпеки держави; 3) вчинила на території іншої держави діяння, яке визнано законодавством України тяжким або особливо тяжким злочином.
Відповідно до пунктів 24, 30, 89, 90, 92, 102 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (ч.1ст.8 Закону), подає, зокрема, заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) один із таких документів: - декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (ч.1 ст.8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також: документ, що підтверджує факт народження рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з рідними (повнорідними та неповнорідними) братом чи сестрою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України. Територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України. клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України. Територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, зокрема, за територіальним походженням. Територіальний орган Державної міграційної служби України надсилає подані документи до органів Служби безпеки України та Міністерства внутрішніх справ України, які у межах своєї компетенції перевіряють (у тому числі в банках даних Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу) відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається. Про результати перевірки органи Служби безпеки України та Міністерства внутрішніх справ України повідомляють територіальний орган Державної міграційної служби України не пізніш як у двомісячний строк з дня одержання документів. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України, а також будуть виявлені підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається, територіальний орган Державної міграційної служби України готує висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання заявника і не пізніш як у тримісячний строк з дня надходження документів надсилає цей висновок разом із поданими документами до Державної міграційної служби України.
Аналізуючи докази у справі та законодавств. яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає. 
Відповідно до статей 1, 2, п.13 ч.1 ст.24 Закону України «Про Службу безпеки України» Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України. На Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці. До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України. Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана брати участь у розробці заходів і вирішенні питань, що стосуються в`їзду в Україну та виїзду за кордон, перебування на її території іноземців та осіб без громадянства, прикордонного режиму і митних правил, приймати рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства, про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України, про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.10 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію не надається в інших випадках, передбачених законами України.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції враховує, що Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області та Управління Служби безпеки в Дніпропетровській області діяли відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо.
Суд апеляційної інстанції враховує, що судом першої інстанції не встановлено нових обставин, які є підставою для повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.06.2023 року.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання громадянства тісно пов`язані з питаннями забезпечення національної безпеки України та охорони життєво важних інтересів України.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено у міграційної служби повноважень здійснення перевірки інформації, наданої, зокрема, Управлінням Служби безпеки України. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області – задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року у адміністративній справі №160/26985/23 – скасувати.
Ухвалити нове рішення. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України. 

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова